Справа № 495/8378/15-ц
№ провадження 2/495/740/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

"26" жовтня 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

Справа № 495/8378/15-ц

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород Дністровського прикордонного загону про вселення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород Дністровського прикордонного загону про вселення.

20 листопада 2015 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене провадження.

09 лютого 2016 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського прикордонного загону про вселення задоволено.

Вселено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Білгород-Дністровського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн.

11 травня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року.Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08.07.2016 року апеляційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 відхилено.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року залишено без змін.

18 серпня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08.07.2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2017 року скаргу Білгород-Дністровського прикордонного загону задоволено частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08.07.2016 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 січня 2018 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справу було призначено до загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2018 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

26 квітня 2018 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі було зупинено до прийняття рішення по кримінальному провадженню за № 0000897.

11 лютого 2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі було поновлено та призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в судові засідання не з`являвся без поважних причин, а саме: 30.03.2022 року; 07.06.2022 року; 18.07.2022 року; 07.09.2022 року; 31.10.2022 року; 13.12.2022 року; 30.01.2023 року; 15.03.2023 року; 14.04.2023 року; 25.05.2023 року; 28.06.2023 року; 03.08.2023 року; 08.09.2023 року; 26.10.2023 року, що підтверджується ухвалами Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, а також від 11.03.2021 року у справі №558/9/18.

З урахуванням усього вищевикладеного, зважаючи на факт того, що позивач вже не вперше не з`являється в судове засідання без поважних причин, тобто його неявка є повторною, прийнявши до уваги тривалість розгляду справи, яка взяла свій початок ще у 2015 році, враховуючи й практику Верховного суду та позиції колегії суддів щодо необов`язковості з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, з огляду на наявність в матеріалах справи достатніх доказів належного повідомлення позивача, виходячи також з принципу диспозитивності судового процесу, суд приходить до висновку про необхідність в даному випадку залишення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород Дністровського прикордонного загону про вселення - без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257 ч.1 п. 3, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВ И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білгород Дністровського прикордонного загону про вселення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 26 жовтня 2023 року.

Суддя: