Справа № 461/573/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1097/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «АСК «Скарбниця», в якому просила стягнути з відповідача на її користь витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 40 476,00 грн., пеню за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду, інфляційні втрати за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду, три відсотки річних за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду та судові витрати.

В обґрунтування позову покликалася на те, що 22.11.2018 близько 06 год 30 хв. поблизу будинку № 48-А на вулиці Шевченка у селі Скнилові Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд (переїзд) на лежачого пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області Саса М.В. від 27.02.2019 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 22.11.2018, закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Оскільки, на підставі ч. 5 ст. 1187 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди виник у ОСОБА_2 як заподіювача шкоди незалежно від наявності вини, а його цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ АСК «Скарбниця», поліс ОСЦПВВНТЗ № АМ/2879227, строк дії з 15.02.2018 до 14.02.2019, родичі померлого звернулися до ПрАТ «АСК «Скарбниця» із заявами про страхове відшкодування від 20.11.2019. Листами від 14.01.2020 страховик повідомив, що не визнає вищезазначену ДТП страховим випадком та відмовив у виплаті страхового відшкодування. Постановою Львівського апеляційного суду 16.06.2021 стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн, на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн та витрати на поховання в розмірі 4200 грн., на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

01.08.2020 на підставі договору на виготовлення пам`ятника від 26.06.2020, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на місці поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було встановлено надмогильний (надгробний) пам`ятник з граніту загальною вартістю 41 620,00 грн, факт оплати якого підтверджується товарним чеком від 26.02.2020. 29.10.2021 позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування за вхідним № 511, згідно із якою просила здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 40 476,00 грн, який складається із відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника на могилі ОСОБА_3 . Однак, листом за вих.№1 від 27.01.2022 ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомило позивачку про те, що серед поданих документів немає жодного доказу оплати за договором на виготовлення пам`ятника від 26.06.2020, чим фактично відмовило у такому відшкодуванні.

Вважає дане рішення страховика безпідставним та незаконним, оскільки таке порушує її право на відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника на могилі батька, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просила задовольнити її позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2023 позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 40 476,00 грн та допущено рішення у цій частині до негайного виконання.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 розмір пені за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснено за наступною формулою:

40 476,00 грн. X 2 X відсоток облікової ставки НБУ, що діє у періоді за який здійснюється розрахунок : 365 (днів у році) X кількість прострочених днів за період у якому діяла облікова ставка НБУ.

Розміри пені за періодами облікової ставки НБУ додати між собою.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 розмір інфляційних втрат за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснено за наступною формулою:

40 476,00 (сума боргу) X сукупний індекс інфляції за період прострочення (розраховується шляхом перемноження індексів інфляції за кожний місяць у відсотках за розрахунковий період ) - 40 476,00 (сума боргу).

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 розмір трьох відсотків річних за період із 28.01.2022 до дати виконання рішення суду, розрахунок якого здійснено за наступною формулою:

3% X 40 476,00 (сума боргу) X кількість прострочених днів : 365(днів у році).

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ДСА України судовий збір в сумі 1 073,6 грн.

Рішення суду оскаржило ПрАТ «АСК «Скарбниця».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі невірно прийшов до висновку щодо початку відліку строку застосування штрафних санкцій. Сума відшкодування, сплаченого ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 становила 182 904, 00 грн, а ліміт страхового відкодування - 200 000, 00 грн. Відповідно, позивач в момент звернення до ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 не мала права на відшкодування суми в розмірі 40 476, 00 грн, адже це б перевищило розмір встановленого ліміту. Так, момент початку нарахування штрафних санкцій позивачем, а саме 28 січня 2022 року, є помилково визначеним, адже станом на цей час позивач не могла просити в ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 відшкодування суми втраченої на спорудження пам`ятника.

Також вказує, що суд не взяв до уваги доводи відповідача стосовно вмотивованої відмови у страховій виплаті.

Позивач не виконала вимоги ЗУ «Про обов?язкове страхувания цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та всупереч вимог закону позивач, яка здійснила витрати, не пред?явила оригіналу свідоцтва про смерть свого батька, а також не надала ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 документів, що підтверджують витрати пов?язані зі спорудженням надгробного пам`ятника, оскільки товарний чек пред`явлений позивачем не містив усіх реквізитів, які необхідні для розрахункових документів. З даного товарного чеку неможливо зрозуміти, за яку саме надгробну плиту було здійснена оплата, а відтак немає змоги перевірити, що саме для померлого ОСОБА_3 встановловалася надгробна плита. Таким чином, доводи позивача необґрунтовані та безідставні, а нараховані штрафні санкції помилковими та такими, що не відповідають зазначеній ситуації.

Крім того, на момент винесення рішення, суд був позбавлений можливості оцінити суму до відшкодування витрат на правову допомогу, в першу чергу з точки зору критеріїв реальності та розумності їх розміру, порядку їх нарахування та обчислення.

Також, той факт, що позивачем порушувалося питання про стягнення страхового відшкодування у відповідному розмірі, а не періодичних щомісячних платежів, свідчить про відсутність підстави для допуску до негайного виконання даного рішення.

Просить скасувати рішення та закрити провадження у справі, стягнути з ОСОБА_1 вартість судових витрат.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 подала відзив на апеляційну скаргу. Вважає, оскаржуване рішення таким, що ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, з дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права із врахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень, а апеляційна скарга безпідставною, необґрунтованою.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 22.11.2018 близько 06 год 30 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи мікроавтобусом марки «Мерседес 208», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при проїзді по вул. Шевченка поблизу будинку №48-А, що у селі Скнилів Пустомитівського району Львівської області, здійснив наїзд (переїзд) на лежачого пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

27.02.2019 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у Львівській області полковника поліції Саса М.В. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 від 22.11.2018 - закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Станом на момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/2879227 зі строком дії з 15.02.2018 до 14.02.2019, була застрахована відповідачем ПрАТ АСК «Скарбниця».

Постановою Львівського апеляційного суду від 16.06.2021 у справі № 461/790/20 стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн, на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн та витрати на поховання в розмірі 4200 грн., на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 14 892,00 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

29.10.2021 позивачка ОСОБА_1 , яка є дочкою померлого ОСОБА_3 , звернулася до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про страхове відшкодування за вхідним № 511, в якій просила здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 40 476,00 грн., понесених на спорудження надгробного пам`ятника на могилі ОСОБА_3 .

Листом за вих.№1 від 27.01.2022 ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомило ОСОБА_1 про те, що серед поданий нею документів немає жодного доказу оплати за договором на виготовлення пам`ятника від 26.06.2020, чим фактично відмовило у такому відшкодуванні.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно із пунктом 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до поняття «шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого», включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Відповідно до пункту 27.4. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до частини першої статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на спорудження надгробного пам`ятника на могилі загиблого батька ОСОБА_3 у розмірі 41 620,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договору на виготовлення пам`ятника від 26.06.2020, укладеного між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , товарного чеку від 26.06.2020, виданого ФОП ОСОБА_6 та акта приймання передачі виробу від 01.08.2020, складеного між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 63-66). Зазначені докази, на думку колегії суддів, є належними на достатніми для підтвердження понесених витрат, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вищенаведені докази на підтвердження понесених позивачкою витрат, та врахувавши встановлений п. 27.4. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності страховика, а також виплачені витрати на поховання потерпілого у розмірі 4200,00 грн, прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ПрАТ АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 40 476,00 грн витрат, понесених на спорудження надгробного пам`ятника

Доводи апеляційної скарги про те, що визначений судом розмір відшкодування перевищує встановлений страховим полісом ліміт відповідальності, не заслуговують на увагу, оскільки рішення Галицького районного суду м. Львова від 02.03.2020 у справі № № 461/790/20 про стягнення з ПрАТ АСК «Скарбниця» страхового відшкодування у зв`язку із смертю ОСОБА_3 у розмірі 182,904,00 грн, на яке посилається апелянт, було скасовано постановою Львівського апеляційного суду від 16.06.2021 у вказаній справі.

Згідно із положеннями статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв І ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно із ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

З огляду на вищезазначені норми, враховуючи те, що страховик 27.01.2022 безпідставно відмовив позивачці у виплаті страхового відшкодування, правильним є висновок районного суду про стягнення на користь ОСОБА_1 пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 28.01.2022 до дати повного виконання грошового зобов`язання.

Крім цього, колегія суддів погоджується із рішенням суду в частині стягнення з з ПрАТ АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн, понесених під час розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки такий фіксований розмір гонорару адвоката визначений умовами укладеного між ОСОБА_1 та АО «Кодекс» в особі адвоката Буляндри Х.В. Договору про надання професійної (правової) допомоги від 16.01.2023 № АОБ136/2023 та відповідає критеріям розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 13.10.2023

Головуючий

Судді