Справа №345/4362/22
Провадження № 2/345/184/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23.02.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Калуської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 05.05.1996 одружився з відповідачкою по справі ОСОБА_2 . Від шлюбу народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в даний час вже повнолітні та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в даний час ще неповнолітня.

В 2017 відповідач поїхала на заробітки закордон і з того часу фактично покинула сім`ю, спочатку дзвонила, потім все менше, а синам повідомила, що вона не повернеться на Україну.

Позивач вказує, що прочекавши більше року він зрозумів, що відповідач не бажає з ними проживати і подав до суду позов про розірвання шлюбу. На судове засідання відповідач не з`явилася і 22.10.2018 суд виніс рішення, яким шлюб між сторонами розірвав.

Також ОСОБА_1 зазначає, що продовжує проживати з дітьми і виховує неповнолітню дочку ОСОБА_5 фактично сам та відвідує всі установи пов`язані з вихованням та навчанням дитини.

Згодом позивачу стало відомо від синів, що вони в соціальних мережах побачили мамині світлини з іноземним чоловіком мусульманської віри у весільних фотосесіях, що вона одружилася з громадянином ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_2 по справі, мати спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_5 вже понад п`ять років фактично самоусунулася від участі в житті дитини, її утриманні та вихованні. Дочка проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні.

Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу між сторонами не було вирішено питання про місце проживання дитини, а дитина проживає постійно з ним, з огляду на наведене вище позивач просить суд визначити місце проживання дитини з ним.

Представник позивач - адвокат Кобзан Р.М. подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він і позивач ОСОБА_1 підтримують, просить справу слухати у їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Калуської міської ради Леся Дзундза в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей Калуської міської ради, при винесенні рішення просять врахувати висновок органу опіки та піклування Калуської міської ради від 09.12.2022 №01-23/671 проти винесення зачного рішення не заперечують (а.с.27).

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.05.1996, в якому народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час повнолітні та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6). Згідно копії довідки про склад сім`ї від 11.10.2022 № 864518 ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2018 шлюб між сторонами був розірваний. (а.с. 9) .

З Акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.09.2022 вбачається, що позивач разом з дочкою проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні, а також те, що ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку самостійно виховує. Мама дочки, колишня дружина ОСОБА_2 по місцю реєстрації проживання відсутня більше п`яти років, вихованням дочки не займається (а.с.10).

Згідно копії довідки від 19.10.2022 № 94 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у 5 класі Тужилівського ліцею (а.с.11).

Відповідно до копії довідки від 11.10.2022 № 91 позивач ОСОБА_1 під час перебування його дочки ОСОБА_8 у закладі постійно цікавився успіхами дитини у навчанні, відвідував школу, спілкувався з учителями, брав активну участь у вихованні дочки (а.с.12).

Згідно характеристики Тужилівського ліцею від 19.10.2022 № 95 ОСОБА_9 за час навчання у ліцеї зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована, працелюбна, комунікабельна учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Виявляє образне та творче мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного та художньо естетичного напрямку, займається у музичній школі. Батько відповідально ставиться до виховання дочки, відвідує батьківські збори та інші заходи. Дочка завжди доглянута, має все необхідне для навчання (а.с.13).

Відповідно до довідки від 24.10.2022 ОСОБА_7 навчається в 1 класі Калуської дитячої музичної школи на відділі народних інструментів (а.с. 14).

Згідно копії довідки від 10.22.2014, що ОСОБА_9 оглянута сімейним лікарем, і догляд здійснює батько дитини ОСОБА_1 (а.с.15).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є здоровим, на обліку в психіатра та нарколога не числиться (а.с. 16,17), станом на 31.10.2022 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 18).

Згідно висновку Служби у справах дітей Калуської міської ради від 09.12.2022 № 01-23/671 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 разом із батьком ОСОБА_1 (а.с.19). Також у даному висновку зазначено, що мати дитини на засідання комісії 08.12.2022 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Згідно зі ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, проаналізувавши докази по справі, враховуючи вік дитини, виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про те, що інтересам малолітньої ОСОБА_7 буде відповідати визначення місця її проживання разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки дитині в даний час створені всі належні умови для належного фізичного та морального розвитку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий