ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6540/22
провадження № 2/753/428/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Херенкової К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа-Сьома Київська державна нотаріальна контора про припинення спільної сумісної власності та визначення права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі по тексту - позивачі 1,2,3, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) звернулися до суду з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач, КМР), третя -Сьома Київська державна нотаріальна контора про припинення спільної сумісної власності та визначення права власності у порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору обміну квартири від 04.12.1993 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належала померлому батьку позивача 1 - ОСОБА_4 та членам його родини - донькам (позивач 1 та позивач 3) та дружина (позивач 2) на праві спільної сумісної власності. Договір обміну квартири був зареєстрований в БТІ на той час, що підтверджується договором обміну та інформаційною довідкою з БТІ від 30.07.2019 року. Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,86 кв.м., в тому числі жилої 41,84 кв.м.

Батько (чоловік) позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадщину після його смерті прийняли його доньки (позивач 1 та позивач 3), а його дружина позивач 2 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь доньки - ОСОБА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2019 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки із правовстановлюючого документу (договір обміну) неможливо встановити, яка саме частка квартири належала кожному із співвласників, тобто неможливо встановити склад спадкового майна.

Ухвалою суду від 07.07.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

25.07.2022 позивачі направили уточнену редакцію позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.07.2022 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребувано копію спадкової справи з Сьомої Київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого ОСОБА_4 .

24.08.2022 від відповідача КМР надійшов відзив на позовну заяву.

29.08.2022 на виконання вимог ухвали суду надійшли матеріали спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 07.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, однак, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшов відзив, у якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та здійснити розгляд справи за його відсутності.

Від третьої особи надійшов лист про розгляд справи без представника нотаріальної контори.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкової справи № 516/2019 щодо померлого ОСОБА_4 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Квартира за адресою АДРЕСА_1 належала померлому батьку позивача 1 - ОСОБА_4 та членам його родини - донькам (позивач 1 та позивач 3) та дружина (позивач 2) на праві спільної сумісної власності на підставі договору обміну від 04.12.1993 року.

Договір обміну квартири був зареєстрований в БТІ на той час, що підтверджується договором обміну та інформаційною довідкою з БТІ від 30.07.2019 року.

Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,86 кв.м., в тому числі жилої 41,84 кв.м.

Батько (чоловік) позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 4759 та спадщину після його смерті прийняли його доньки (позивач 1 та позивач 3), а його дружина позивач 2 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь доньки - ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу щодо майна померлого № 516/2019.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2019 року спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки із правовстановлюючого документу (договір обміну) неможливо встановити, яка саме частка квартири належала кожному із співвласників, тобто неможливо встановити склад спадкового майна.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В даному випадку, відповідно до договору обміну квартири від 04.12.1993 року спірна квартира на праві власності належала померлому батьку (чоловіку) позивачів та позивачам на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи, що за час життя спадкодавця власниками квартири були 4 особи, а тому частка кожного із співвласників у спільній сумісній власності складала 1/4 частка (3/12).

Таким чином, після смерті батька (чоловіка) ОСОБА_4 частка спадкодавця в спільній сумісній власності складала 1/4 (3/12) частки, яка увійшла до складу спадщини.

Спадкоємцями 1/4 (3/12) частки квартири за законом в рівних частинах є дружина (позивач 2) та доньки (позивач 1 та позивач 3), проте мати ОСОБА_2 відмовилася від своєї частки на користь доньки ОСОБА_1 , а тому спадкоємцями 1/4 (3/12) частки квартири, яка є спадковою масою є дві доньки спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що внаслідок прийняття спадщини та її розподілу між спакоємцями, а також внаслідок поділу майна між співвласниками та припинення права спільної сумісної власності на майно, частка позивача 1 ОСОБА_1 складає 5/12 часток (1/4 частка позивача 1 внаслідок поділу майна між співвласниками 2/12 (спадкова частка 5/12 ). Частка позивача 2 ОСОБА_2 складає 1/4 або (3/12) внаслідок поділу майна між співвласниками. Частка позивача 3 ОСОБА_3 складає 4/12 (1/4 її частка внаслідок поділу майна між співвласниками 1/12 її спадкова частка 4/12).

За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Частинами першою та другою ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З матеріалів спадкової справи № 516/2019 вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва на право на спадщину за законом на частини квартири АДРЕСА_2 , проте 14.11.2019 постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна відмовлено через неможливість встановити, яка саме частка квартири належала кожному із співвласників, тобто неможливо встановити склад спадкового майна.

Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 , але не можуть оформити на це майно право власності в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 267, 268, 274, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги-задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 3/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,86 кв.м., в тому числі жилої 41,84 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 5/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,86 кв.м., в тому числі жилої 41,84 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП: НОМЕР_4 ) право власності на 4/12 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,86 кв.м., в тому числі жилої 41,84 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: