Справа № 156/10/23
Провадження № 2-н/156/7/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

05 січня 2023 року смт. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєв І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2022 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя, дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із ч. 1 ст. 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно із п. 26 Постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Представником заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" надане до суду платіжне доручення зі змісту якого неможливо встановити, за яку саме дію сплачується судовий збір, з огляду на те, що підприємством подається до суду значна кількість заяв про видачу судових наказів (вказано призначення платежу - судовий збір за позовом ТОВ "Волиньгаз збут", Іваничівський районний суд Волинської області). Крім того, платіжне доручення не підписано уповноваженою посадовою особою банку і не містить відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З наведеного вбачається невідповідність заяви про видачу судового наказу вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 163, п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за постачання природного газу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пп. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М.Бахаєв