Справа № 445/1668/22
провадження № 2/445/205/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) в товаристві пайовиків "Хлібороб України" с. Словіта Золочівського району Львівської області, розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН№552730. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її чоловік ОСОБА_5 , вступивши в управління та володіння спадковим майном після смерті дружини. Однак, за життя не оформив право власності на спадкове майно. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя склав заповіт в користь своєї дочки ОСОБА_6 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла його дочка - ОСОБА_6 , яка доводиться матір`ю позивача. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, до складу спадщини після смерті входить успадковане нею майно після смерті батьків, а також майно, яке належало їй на підставі відповідних правовстановлюючих документів, зокрема земельна ділянка площею 2,4817 га, яка складається із земельних ділянок : площею 0,8326 га та площею 1,6491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач вказує, що заповіту її мати ОСОБА_6 не склала. Окрім неї, спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак останні від своїх часток у спадковому майні відмовилися в її користь. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем, який претендує на спадщину, яку фактично прийняла, оскільки постійно проживала з матір`ю за однією адресою до дня її смерті. Проте, оформити право на спадщину в нотаріальному порядку не може через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Як встановлено судом із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були батьками ОСОБА_7 .

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводилася матір`ю позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та копією свідоцтва про народження.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 552730, ОСОБА_4 , на підставі розпорядження голови РДА від 16.09.1997 року №483 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТП "Хлібороб України" розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

ОСОБА_6 - матері позивача, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №070666 належала земельна ділянка площею 2,4817 га, яка складається із земельних ділянок площею : 0,8326 га та 1,6491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Згідно довідки, виданої Глинянською міською радою Львівського району Львівської області №21 від 04.07.2022 року, останнім місцем проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , було АДРЕСА_1 . Заповіт, посвідчений від його імені 02.08.2001 року в Словітській сільській раді в користь дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не змінено та не скасовано. За вищевказаною адресою з ним постійно проживали та були зареєстровані: дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зять - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онуки- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та правнуки.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка - ОСОБА_6 , як спадкоємиця за заповітом.

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 71312125 від 31.01.2023 року, інформація в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Отже, належне ОСОБА_4 на праві власності майно на день смерті, прийняв у спадщину її чоловік ОСОБА_5 , вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, згідно ст. 549 ЦК УРСР.

Згідно довідки, виданої Глинянською міською радою Львівського району Львівської області №22 від 04.07.2022 року, останнім місцем проживання ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , було АДРЕСА_1 . Заповіт від її імені не посвідчувався. За вищевказаною адресою з нею постійно проживали та були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та онуки.

Таким чином, спадкоємцями за законом, які прийняли падщину після смерті ОСОБА_6 , є її чоловік - ОСОБА_2 , дочки - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Рзом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні відмовилися від своїх часток у спадковому майні після смерті ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 .

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 71312180 від 31.01.2023 року, інформація в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ`передбачено, що сертифікати, на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта проправовласності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право наземельну частку(пай).

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 , набувши право на спірне спадкове майно, після смерті свого батька, який в свою чергу не оформив право на спадщину в нотаріальному порядку після смерті своєї дружини, не оформила таке право, шляхом державної реєстрації, у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим у держгеокадастрі та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості щодо попереднього власника спірного майна, що є перешкодою для позивача у реалізації його спадкових прав після смерті його матері.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що представник відповідача позов визнав, подавши про це заяву, до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуваннямвстановлених судом обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, зокрема того, що позивач має право на спадкування спірного спадкого майна, що не було зареєстроване на правах власності за спадкодавцем, однак належало такій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1235, 1236, 1261, 1296 ЦК України, ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування, право на земельну частку ( пай), яка перебуває у колективній власності ТП "Хлібороб України", розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( сертифікат серії РН №552730) та право власності на земельну ділянку площею 2,4817 га, яка складається із земельних ділянок площею : 0,8326 га та 1,6491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована на території Словітської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 03.02.2023 року.

Суддя В. М. Сивак