СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/11895/22

пр. № 2/759/874/23

13 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Сініцина В.А., розглянувши у вівдкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, за яким просила визнати батьківство ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги обґрунтовувала тим, що вона проживала з відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2009 року, за цей час у них народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківство відносно яких відповідач визнавав та при їх народженні подавав відповідні заяви про походження дітей від нього, посвідчити батьківство ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_6 не вбачається за можливе, оскільки з травня 2022 року про нього немає відомостей. При цьому позивачка вказує, що відповідач визнавав батьківство зачатої дитини.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 21.09.2022р., справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відзиву та інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Представниця позивачки ОСОБА_7 подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив.

За наведених обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

Позивачем заявлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (див. свідоцтво про народження).

З огляду на витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в актовий записах про народження дітей, відомості про батька записано відповідно до ст. 126 СК України, а саме за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Загальновідомо, що 24.02.2022 року розпочалась повномасштабна війна між Україною та росією, у зв`язку з чим позивачка разом з дітьми виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, де у місті Кенінгс-Вустергаузен ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дочку, яку назвала ОСОБА_3 .

З огляду на витяг із запису акту про народження G349/2022р. вбачається, що в графі "батько" значиться прочерк, прізвище дитини записане за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини - за вказівкою матері.

Якщо реєстрація актів цивільного стану була проведена компетентними органами держави перебування, про що свідчить відповідний документ, то повторна реєстрація в дипломатичному представництві або консульській установі не провадиться (п.1.5. Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України

від 23 травня 2001 р. N 32/5/101 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 25 серпня 2004 р. N 90/5; 191).

Разом з тим, позивачка повідомила, що її чоловіка ОСОБА_2 04.03.2022р. було мобілізовано до Збройних сил України, і він був направлений до ВЧ НОМЕР_1 для проходження служби.

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 99 від 05.05.2022р., призваний при загальній мобілізації головний сержант ОСОБА_2 , головний сержант взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдеверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 (саме так зазначено в наказі), вважається безвісті зниклим, у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження.

Копію вказаного наказу позивачкою долучено до дійсного позову.

Разом з тим, ОСОБА_2 у визначеному законом порядку зниклим безвісти або померлим не визнався.

Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

За ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ст. 128 ч.1 СК України) .

Позов про визнання батьківства, відповідно до ст. 128 ч.3 СК України, може бути пред`явлений матір`ю дитини.

За наведених обставин та вимог закону, суд знаходить, що ОСОБА_1 вправі заявити дійсний позов.

При цьому суд вважає, що ч.4 ст. 128 СК України, за якою позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, в даному випадку не може бути застосована, оскільки реєстрація народження дитини здійсненна за правилами країни перебування (ФРН).

Згідно з ч.2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

З огляду на наявність у сторін двох спільних дітей, по відношенню до яких відповідач визнавав своє батьківство, того факту, що позивачка дала вказівку присвоїти по батькові дитині за ім`ям відповідача, командування військової частини, де проходив службу відповідач, вело переписку саме з позивачкою, дитина в інтересах якої порушено спір була зачата до того, як відповідача було мобілізовано до війська, суд знаходить доведеним, що відносини, які виникли та існували між сторонами притаманні відносинам подружжя.

Такий висновок також підтверджується нотаріально посвідченими заявами громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ім`я командиру військової частини НОМЕР_1 про те, що їх сусіди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з березня 2012 року постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут, виховували спільних дітей.

Даних, що вказують на невизнання відповідачем батьківства, або доказів які б піддавали сумніву батьківство відповідача в судовому засіданні не встановлено.

Тому, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_11 , то це питання має вирішуватись за правом країни, де вчинено відповідний актовий запис.

Вимог про розподіл судових витрат позивачкою не порушувалось.

На підставі вказаних в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265, 281, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини ОСОБА_3 ( ОСОБА_12 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Кенінгс-Вустергаузен Федеративної Республіки Німеччина (запис акту про народження № G 349/2022).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя Сенько М.Ф.