Справа № 128/2656/22
Провадження № 22-ц/801/659/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

23 березня 2023 рокуСправа № 128/2656/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року про повернення позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями,

встановив:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ухвалу суду першої інстанції від 09 листопада 2022 року він отримав 18 листопада 2022 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків, а саме для надання: заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку; нової редакції належним чином підписаної апеляційної скарги із зазначенням всіх учасників справи та з копіями для всіх учасників справи.

22 березня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява щодо виконання вимог вказаної ухвали, в якій він зазначив, що вимоги ухвали вважає за необхідне виконати частково, а саме шляхом надання трьох примірників нової редакції апеляційної скарги, а все інше залишити без задоволення. Що стосується поновлення строку на апеляційне оскарження, то вказав, що положення ст. 127 ЦПК України не вказує, в якій самі формі має бути подана заява: в усній чи письмовій, а суд вимагає від нього виключно письмову заяву. З матеріалів справи, а саме з поштового повідомлення про вручення вбачається, що він не порушував термін на апеляційне оскарження. Виходячи з положень ч. 4 ст. 356 ЦПК України він має право, а не обов`язок надати докази на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення. Також вказав, що суддя Сало Т.Б., при розгляді інших справ, за наявності підпису апеляційних скарг в лівому верхньому куті, приймав різні за змістом процесуальні рішення. Просить суд звернути увагу на постанову Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №120/11814/21-а.

Апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, з урахуванням такого.

За змістом ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена судом 09 листопада 2022 року.

Визначений ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на подання апеляційної скарги до 24 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 23 лютого 2023 року, тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку.

З положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України слідує, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 23 лютого 2023 року, на сто шостий день з моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

І якщо припустити, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану ухвалу 18 листопада 2022 року (зі слів ОСОБА_1 ), то останній теж пропустив строк на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу на дев`яносто сьомий день, і при цьому не обґрунтовує пропуск строку.

ОСОБА_1 в заяві щодо виконання вимог ухвали апеляційного суду від 28 лютого 2023 року вказує на те, що суд може перевірити його доводи з приводу отримання ним копії оскаржуваної ухвали, дослідивши матеріали справи.

Однак, апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 при зверненні з апеляційною скаргою просив поновити йому строк на апеляційне оскарження у зв`язку із отриманням копії оскаржуваної ухвали 18 листопада 2022 року, визнав вказані підстави неповажними та надав ОСОБА_1 строк для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Фактично ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали в частині надання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку. А твердження ОСОБА_1 про те, що суд може ознайомитись з матеріалами справи, зокрема, з поштовим повідомленням про вручення, є надуманим, адже матеріали цивільної справи суд витребовує при прийнятті рішення про відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 359 ЦПК України).

Будь-яких обставин, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , для звернення до суду з апеляційною скаргою протягом значного часу, апелянтом не зазначено.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку, поважність якої, у свою чергу, має бути обґрунтовано та доведено належними у розумінні процесуального законодавства доказами та викладено у клопотанні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи те, що наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку буде суперечити вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відтак, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року слід відмовити.

Керуючись ст. 185, 357, 358, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко