ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м.Суми

Справа №583/858/22

Номер провадження 22-ц/816/201/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2022 року у складі судді Плотникової Н.Б., постановленої у м. Охтирка Сумської області,
в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Охтирська міська рада Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він є особою, яка здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 . Заяву мотивує тим, що він є сином ОСОБА_2 , яка в силу свого похилого віку (71 рік) має когнітивні порушення, не має фізичної можливості самостійно доглядати за собою, а тому потребує стороннього догляду. Інших близьких родичів у ОСОБА_2 не має, а тому він є єдиною близькою людиною, яка піклується про неї. Встановлення факту постійного догляду за матір`ю має для нього важливе значення, оскільки, надасть йому можливість реалізувати права, визначені законодавством про соціальний захист населення. Крім того, він є військовозобов`язаним і може у встановленому законом порядку бути призваним до лав Збройних сил України, а мати в цьому випадку може залишитися без догляду, тому він звернувся з даною заявою до суду.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність спору з приводу правомірності його призову на військову службу під час мобілізації, оскільки будь-яких рішень щодо його призову ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймалося. Доказів наявності спору про право матеріали справи не містять.
Звертає увагу на те, що встановлення цього факту є необхідним для подальшої реалізації прав, передбачених законодавством про соціальний захист, в тому числі соціальних виплат.
Від ІНФОРМАЦІЯ_5 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення просить його залишити без зміни, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, заявник про причини неявки суду не повідомив, від представника заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи в його відсутність, проти апеляційної скарги заперечує.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_4 виник спір з приводу правомірності призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, а саме щодо наявності чи відсутності підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України є підставою для залишення заяви без розгляду.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на таке.
Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У частині 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) вказано, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. […] Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито».
Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, заявник просив встановити факт здійснення ним постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлення такого факту йому необхідно для реалізації ним прав, передбачених законодавством про соціальний захист населення та права на відстрочку від призову на військову службу.
За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, визначено Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою КМУ від 23 вересня 2020 року за №859.
Пунктом 7 цього Порядку визначено, що призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заява про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ.
Норми чинного законодавства не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд, вставлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду особи похилого віку, з когнітивними порушеннями. Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення, встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.
З вказаного вбачається, що законодавство передбачає позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду.
У разі не визнання уповноваженими особами управлінням соціального захисту населення Охтирського міської ради права ОСОБА_1 на отримання виплат, передбачених Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою КМУ від 23 вересня 2020 року за №859, а ІНФОРМАЦІЯ_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначене ст. 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», заявник не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду судом загальної юрисдикції в порядку окремого провадження.
Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу суду з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить скасувати, а провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2022 року скасувати.
Провадження у справі №583/858/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Охтирська міська рада Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко