ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/11/23 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Костів О. З.,

за участю секретаря - Іванюти О.М.,

сторін:

представника ОСОБА_1 - адвоката Ващука Я.С.,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ТІЗ "НАУКА" - Редько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ващука Ярослава Сергійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року у справі №607/10048/19 за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, Товариства індивідуальних забудовників «Наука», управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак І. В. (далі - державний реєстратор), Товариства індивідуальних забудовників «Наука» (далі - ТІЗ «Наука»), Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Позивачка зазначала, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа за її позовом до ТІЗ «Наука» про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У ході розгляду вищевказаної справи їй стало відомо про наявність рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 06 липня 2016 року за № 30331314 щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ТІЗ «Наука».

Вважала зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в порушенням вимог Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 25 грудня 2015 року за № 1127, надані документи на державну реєстрацію права власності на спірну квартиру не відповідали вимогам чинного законодавства.

Державний реєстратор прийняв до уваги довідку від 23 червня 2016 року про те, що будівництво квартири ТІЗ «Наука» здійснювало власними силами, проте ця довідка не підтверджує цей факт, що будівництво було здійснено за кошти товариства.

Стверджувала, що квартира збудована за її кошти, що підтверджується такими обставинами:

- у 2003 році її зять ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 прийняли рішення про купівлю квартири у місті Тернополі, у зв`язку з чим звернулись до ТІЗ «Наука», де було запропоновано придбати квартиру АДРЕСА_2 . Для укладення договору необхідним було, щоб первинний покупець був працівником Тернопільського педагогічного університету. ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_6 , який на той час був працівником педагогічного університету та 21 липня 2003 року між ТІЗ «Наука» і ОСОБА_6 було укладено договір про дольову участь у будівництві. Згідно з умовами договору ТІЗ «Наука» прийняло ОСОБА_6 у дольову участь у будівництві квартири за № 70 на першому поверсі загальною площею 41,9 кв. м орієнтованою вартістю 44 420,00 грн. На підставі вказаного договору ОСОБА_4 від імені ОСОБА_6 через касу банку на рахунок ТІЗ «Наука» сплачено кошти у розмірі 44 420,00 грн;

- у 2003 році ОСОБА_6 написав заяву про відмову від квартири та договір було переукладено на ім`я ОСОБА_4 ;

- у подальшому головний бухгалтер ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 , що усі квартири на першому поверсі потрібно звільнити та запропонувала квартиру № 75 , площа якої більша, а тому він через касу банку вніс доплату у розмірі 810,00 грн. Кошти у сумі 44 420,00 грн були перераховані за квартиру № 75 . Договір про дольову участь було переукладено на ОСОБА_4 на квартиру № 75 . Вказаний договір було переукладено заднім числом 26 червня 2003 року;

- на початку травня 2004 року ОСОБА_4 написав заяву про переуступлення прав на дольову участь у будівництві квартири № 75 на неї (позивачку). Водночас вона отримала ключі від вказаної квартири. Станом на жовтень 2005 року будинок було збудовано, однак не здано в експлуатацію. Їхня сім`я зробила ремонт та почала проживати у квартирі.

Вказувала, що вона оплатила повну вартість квартири.

Посилаючись на те, що спірна квартира є її власністю (нею у повному обсязі сплачено дольовий внесок, а з 2005 року члени її сім`ї постійно проживають у квартирі; відомості з довідки, виданої ТІЗ «Наука», про те, що будівництво будинку на АДРЕСА_5 товариство здійснювало власними силами, не відповідають дійсності; згідно зі статутом ТІЗ «Наука» останнє здійснює свою діяльність без отримання прибутку, тобто є неприбутковим та здійснює будівництво виключно за кошти пайовиків), позивачка просила визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора про держану реєстрацію прав на нерухоме майно ОСОБА_8 за № 30331314 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТІЗ «Наука».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року переглядалося судом апеляційної інстанції та постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 червня 2021 року залишено без змін .

Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 червня 2021 року у частині позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства індивідуальних забудовників «Наука» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка не є учасником справи та не приймала участі у справі просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 .

У своїй скарзі ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді даної справи, зазначає, що вказаним рішенням суд вирішив питання про її права, свободи та інтереси, оскільки ним відмовлено у скасуванні рішення державного реєстратора речових прав Сагайдак І.В. від 06.07.2016 про державну реєстрацію за ТІЗ "Наука" права власності на квартиру АДРЕСА_4 , в якій з 2004 року вона проживає зі своїм чоловіком та сином.

При цьому посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що право користування вказаною квартирою є похідним від права власності на дану квартиру її матері ОСОБА_3 , яка є позивачем у даній справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Ващук Я.С. та представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Никитюк Р.І., просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача ТІЗ "НАУКА" - Редько О.В. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року залишити в силі, оскільки вважає його законним та обгрунтованим.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки них осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права, свободи та інтереси, оскільки судом відмовлено позивачці ОСОБА_3 у скасуванні рішення державного реєстратора речових прав. від 06.07.2016 про державну реєстрацію за ТІЗ "Наука" права власності на квартиру АДРЕСА_4 , в якій з 2004 року вона проживає зі своїм чоловіком та сином. Таким чином оскаржуваним рішенням порушено її права як особи, яка проживає в спірній квартирі.

Разом з тим, при перегляді справи апеляційним судом встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника ОСОБА_1 не вирішувалося .

Апеляційний суд виходить з того, що ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах рішення будь-які висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1 не містяться.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржуваним рішенням суду порушуються права ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки скаржником не доведено належними доказами факт того, що при ухваленні рішення суд вирішив питання щодо прав чи інтересів апелянта на спірне нерухоме майно.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ващука Ярослава Сергійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 368 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ващука Ярослава Сергійовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2021 року у справі №607/10048/19 за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради Сагайдак Ірини Володимирівни, Товариства індивідуальних забудовників «Наука», управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий

Судді