ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м.Суми

Справа №573/1262/22

Номер провадження 22-ц/816/825/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 ,

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року у складі судді Черкашиної М.С., ухваленого в м. Білопілля Сумської області, повний текст судового рішення виготовлено 29 березня 2023 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт» про розірвання договорів оренди земельної ділянки та стягненні орендної плати,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2022 року належать земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:003:0225 площею 5,2599 га та :01:003:0231 площею 5,2613 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Рижівської сільської ради, які належали на праві власності померлій ОСОБА_3 .

Вказувала, що на даний час ТОВ «Білопілля Агросвіт» на підставі договору оренди землі № 54р від 18 серпня 2010 року користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0225, та на підставі договору оренди землі № 41р від 18 серпня 2010 року користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0231.

Зазначала, що вказані договори не відповідають вимогам законодавства, не дотримані істотні умови договору, які є обов`язковими умовами правочинів, а саме відсутні кадастрові номери земельних ділянок, чим порушено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Також вказувала, що акти прийому-передачі земельних ділянок за договорами підписані до державної реєстрації договорів, тобто всупереч п. 6.3. договорів, і наслідком цього порушення є відсутність юридичної сили актів прийому-передачі земельних ділянок за договорами. Відповідач користується з 18 серпня 2010 року земельними ділянками (кадастровий номер :01:003:0225, кадастровий номер :01:003:0231) безпідставно, так як ці земельні ділянки йому ніхто не передавав, чим порушує право її користування на ці земельні ділянки.

19 липня 2017 року відповідачем укладені додаткові угоди до договорів (№41р та №54р), які мають сумніви в дійсності їх підписання, оскільки примірники позивачу були надані лише по приїзду до відповідача у м. Білопілля 21 січня 2022 року, а тому не відомо хто саме зі сторони орендодавця їх підписував. Крім того, відповідачем не надано підтверджуючих документів про виконання своїх зобов`язань за договорами по орендній платі.

Вказувала, що договорами оренди землі не передбачено здійснення орендної плати через послуги Укрпошти, та відповідачем не надано доказів отримання орендодавцем (позивачем, попереднім власником земельних ділянок) готівки через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання, орендної плати, що підтверджує не виконання позивачем істотних умов договорів.

Зазначала, що у зв`язку з переходом прав власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0225) від ОСОБА_4 до позивача, на підставі п. 12.6. договору, ОСОБА_1 розірвала договір шляхом надіслання 04 липня 2022 року на адресу товариства додаткову угоду про розірвання. Також, таку саму угоду, з тих самих підстав, направлено 04 липня 2022 року відповідачу по договору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0231. Проте, додаткові угоди про розірвання по договорам, до неї не надходили.

30 травня 2022 року на адресу відповідача була направлена заява про перерахування заборгованості за договорами на її рахунок, однак на даний час кошти на рахунок не надійшли.

Також, відповідачем було порушено вимоги закону щодо права орендаря скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, який зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Зазначає, що відповідач безпідставно користується її земельними ділянками, при цьому не сплачує їй кошти за користування земельними ділянками, чим порушує її права на розпорядження своїм майном - земельними ділянками, та право на отримання коштів за користування земельними ділянками.

Посилаючись на викладені вище обставини, просила суд розірвати договір оренди землі №54р від 18 серпня 2010 року та договір оренди землі №41р від 18 серпня 2010 року, за якими «Білопілля Агросвіт» здійснює користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:003:0231, :01:003:0225 та стягнути на її користь з відповідача заборгованість за користування земельними ділянками за період з 2017 року по 2022 рік, а також судові витрати.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не надано належної оцінки щодо походження додаткових угод № 54р та №41р від 19 липня 2017 року до договорів оренди землі, не з`ясовано чому відповідач не віддав примірники додаткових угод орендодавцю у 2017 році, які були ним підписані, а передав спадкоємиці лише у 2022 році. Вважає, правомірними договори оренди землі № 54р та № 41р від 18 серпня 2010 року, умови яких діють і на цей час на підставі вимог п. 3.2 цих договорів, редакція яких передбачає, що якщо з моменту закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення шляхом надсилання відповідного поштового повідомлення іншій стороні, цей договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умова, а не на підставі вказаних додаткових угод невідомого походження. Договорами визначено, що лише при поновленні договорів на новий строк їхні умови можуть бути змінені за згодою сторін, а не коли забажає орендар.

Вказує, акти прийому-передачі земельних ділянок за договорами підписані до державної реєстрації договорів, тобто всупереч п. 6.3. договорів, і наслідком цього порушення є відсутність юридичної сили актів прийому-передачі земельних ділянок за договорами, оскільки вони не укладені у відповідності до вимог договорів та чинного законодавства на час їх укладення, тому відповідач не мав права користуватися земельними ділянками.

Зазначає, що попередні власники не мали юридичної освіти, а тому не могли розуміти про порушення їх прав зі сторони відповідача всупереч вимогам договорів та законодавства для забезпечення його корисливих дій, та уникнення виконання вимог договорів щодо порядку їх поновлення, що робить неможливим реалізувати право власника земельних ділянок щодо пошуку інших потенційних орендарів.

Доводить, що заборгованість по орендній платі відповідач сплатив позивачу за 2021-2022 роки лише 22 грудня 2022 року, а саме після звернення її до суду з позовом. Крім того, відповідач сплатив за вказаний період 36781,44 грн, хоча за попередні роки орендар сплачував таку суму за рік.

В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем подано не було.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшло клопотання про слухання справи в його відсутність, тому колегія суддів вважає за необхідне слухати справу у відсутність сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 22 січня 2022 року належать земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:003:0225, площею 5,2599 га та :01:003:0231, площею 5,2613 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рижівської сільської ради, та які належали на праві власності померлій ОСОБА_3 (а.с. 5-6, 181-184).

Із договору № 54р оренди землі від 18 серпня 2010 року вбачається, що між ОСОБА_4 та ТОВ «Білопілля Агросвіт» було укладено вказаний правочин щодо земельної ділянки площею 5,26 га з кадастровим номером :01:003:0225.

У п. 3.1 вказаного договору передбачено, що він укладений строком на 10 років. Договір діє з моменту його державної реєстрації. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Пунктом 3.2 договору визначено, що якщо з моменту закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення шляхом надсилання відповідного поштового повідомлення іншій стороні, цей договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах.

Згідно з п. 12.6 умов договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання цього договору (а.с. 7-9).

Актом прийому - передачі, який є додатком до договору оренди землі № 54 р від 18 серпня 2010 року орендодавцем передано орендарю у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: :01:003:0225, площею 5.26 га, що засвідчено підписами сторін договору (а.с. 10).

Також встановлено, що 18 серпня 2010 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено договір № 41р оренди землі площею 5,26 га з кадастровим номером :01:003:0231 (а.с. 11-13).

Умови договору № 41р аналогічні умовам договору № 54р та підтверджені актом прийому-передачі вказаної земельної ділянки та посвідчені підписами сторін договору (а. с. 14).

10 вересня 2010 року договори оренди землі № 41р та № 54р від 18 серпня 2010 року, зареєстровані у відділі Держкомзему у Білопільському районі про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 10 вересня 2010 року за № 44 (№41р) та № 35 відповідно (№ 54р).

14 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 54р від 18 серпня 2010 про заміну сторони орендодавця, за умовами якої замінено ОСОБА_4 на орендодавця ОСОБА_3 , як правонаступника (а.с. 52-53).

21 жовтня 2016 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0225 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 17023844, за ТОВ «Білопілля Агросвіт» (а.с. 54-56, 59-60).

29 жовтня 2016 року право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0231, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 7162328, за ТОВ «Білопілля Агросвіт» (а.с. 57-58, 61-62).

19 липня 2017 між ОСОБА_3 та ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено додаткові угоди до договорів оренди землі № 54р р та № 41р. від 18 серпня 2010 року, за умовами яких договори було викладено у новій редакції. Даними угодами обумовлено строк дії договорів, а саме на 22 роки, тобто до 2032 року, з визначеним розміром орендної плати у розмірі 11 423,96 грн та 11 422, 81 грн відповідно та засвідчено підписами сторін цих угод (а.с. 15-18, а.с. 93-100).

У пунктах 12.4 - 12.6 договорів оренди землі № 54р та №41р від 18 серпня 2010 року в редакції додаткових угод від 19 липня 2017 року сторонами ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Білопілля Агросвіт» (орендар) погоджено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою зміни умов або припинення цього договору.

На підставі додаткової угоди № 54р від 19 липня 2017 року, у Державному реєстрі прав зареєстровано зміну інформації про реєстрацію іншого речового права земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0225. Строк дії оренди до 09 вересня 2032 року (а.с. 54-56).

На підставі додаткової угоди № 41р від 19 липня 2017 року, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0231 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Строк дії оренди до 17 серпня 2032 року (а.с. 57-58).

30 травня 2022 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Білопілля Агросвіт» було направлено заяву про перерахування заборгованості по орендній платі за договорами оренди № 54р та 41р від 18 серпня 2010 року (а.с. 19).

07 липня 2022 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Білопілля Агросвіт» було направлено заяви про намір розірвання договорів оренди спірних земельних ділянок на підставі п. 12.6 договорів з примірниками додаткових угод про припинення дії договорів від 18 серпня 2010 року (а.с. 20-21).

ТОВ «Білопілля Агросвіт» на запит адвоката Борсук С.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , направило відповідь на запит щодо виплати орендної плати за договорами оренди землі № 54 р, № 41р за періоди з 2017 року по 2021 рік з направленими додатками первинних документів (а.с. 22-29).

Також судом встановлено, що 07 липня 2016 року між УДППЗ «Укрпошта» та ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено договір № 10-24-978 про надання послуг з пересилання поштових переказів (а.с. 63-69).

Орендна плата по договорах оренди № 41р та №54р за період з 2017 року по 2020 рік виплачувалася орендодавцю ОСОБА_3 грошовими переказами через УДППЗ «Укрпошта» послугою «поштовий переказ», що підтверджується договором № 10-24-978 про надання послуг з пересилання поштових переказів між УДППЗ «Укрпошта» та ТОВ «Білопілля Агросвіт» та листом-відповіддю директора філії АТ "Укрпошта" від 28 грудня 2022 року про виплату під підпис ОСОБА_3 поштових переказів від ТОВ «Білопілля Агросвіт» 15 жовтня 2019 року на суму 31 528,58 грн, 04 липня 2020 року на суму 31 528, 56 грн. За 2021 рік поштовий переказ на ім`я ОСОБА_3 на суму 31 528,56 грн повернутий 13 липня 2021 року за зворотною адресою по причині смерті отримувача (а.с. 109).

Між тим, у наданих податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого податку, зазначені відомості за 2018 -2020 роки щодо нарахування орендної плати ОСОБА_3 та сплаченої суми утриманого податку, що є підтвердженням нарахування відповідачем орендної плати та сплату податків (а.с. 147 -178).

Також сплату орендної плати за 2017-2020 роки орендодавцю ОСОБА_3 у повному розмірі підтвердила позивач у справі ОСОБА_1 , тобто вказаний факт визнала сама позивач у справі.

За період 2021 та 2022 роки орендна плата виплачена позивачу у розмірі, передбаченому п. 4.1 додаткових угод від 19 липня 2017 року до договорів оренди землі від 18 серпня 2010 року № 54р та № 41р. та склала 36 781,44 грн ( а.с. 87).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем підстав для розірвання договорів оренди землі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з положеннями статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.ст. 78, 152 та 153 ЗК України, ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки та право користування земельною ділянкою виникають тільки після державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладання спірного договору), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

За змістом статей 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом. Строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданою нею шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України).

У пункті д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , просила розірвати договори оренди землі № 54Р та №41Р від 18 серпня 2010 року з підстав закінчення строку дії договорів, безпідставного користування відповідачем земельними ділянками через відсутність юридичної сили актів прийому-передачі земельних ділянок та систематичної несплати відповідачем орендної плати за вказаними договорами.

Як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, ОСОБА_1 , всупереч зазначених вимог закону, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження систематичної несплати орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано суду належні докази сплати орендної плати орендодавцю ОСОБА_3 за 2017-2020 роки, та за 2021-2022 роки її спадкоємиці ОСОБА_1 щорічно за користування земельними ділянками.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не сплачувалася орендодавцю орендна плата у 2021 році за користування вищевказаними земельними ділянки, оскільки матеріали справи містять докази того, що за 2021 рік поштовий переказ на ім`я ОСОБА_3 на суму 31 528,56 грн був повернутий 13 липня 2021 року за зворотною адресою по причині смерті отримувача, а у 2022 році орендна плата була виплачена позивачу за 2021-2022 роки.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, пунктами 3.1. договорів оренди землі № 54р та №41р від 18 серпня 2010 року встановлено, що договори укладено строком на 10 років.

19 липня 2017 року між ТОВ «Білопілля Агросвіт» та ОСОБА_3 укладено додаткові угоди № 54р до договору оренди землі № 54р від 18 серпня 2010 року та № 41р до договору оренди землі № 41р від 18 серпня 2010 року, за якими договори викладений в новій редакції, договори укладено строком на 22 роки до 09 вересня 2032 року та до 17 серпня 2032 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_3 , укладаючи вищевказані додаткові угоди до договорів оренди землі, розраховувала на те, що строк дії договорів № 54р та № 41р закінчиться через 22 роки у 2032 році, який на теперішній час триває та не закінчився, тобто право спадкоємиці ОСОБА_1 не порушено. За життя ОСОБА_3 вказаних правочинів не оспорювала.

Посилання ОСОБА_1 на безпідставність користування відповідачем земельними ділянками з кадастровими номерами :01:003:0225 та :01:003:0231, оскільки акти прийому-передачі земельних ділянок за договорами були підписані до державної реєстрації договору, тобто всупереч п. 6.3. договорів, і наслідком цього порушення є відсутність юридичної сили актів прийому-передачі земельних ділянок за договорами, не підтверджується на доказах, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для розірвання договорів оренди землі №54р та №41Р від 18 серпня 2010 року.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 ,рішення Білопільського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов