Справа № 369/3253/22
Провадження №8/369/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Соловюк В.І.

за участі

заявника ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Медведської Вікторії Валеріївни про зупинення провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 16.03.2023 р. прийнято до провадження вищевказану справу.

11.04.2023 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Медведської В.В. надійшло клопотання про зупинення провадження. Просила суд зупинити провадження у справі №369/3253/22 до розгляду Районним судом у Зноймо Чеської Республіки заяви ОСОБА_1 про коригування піклування, забезпечення та спілкування з неповнолітнім ОСОБА_4 у межах справи Р 208/2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 клопотання підтримала, просила суд зупинити провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 з приводу задоволення клопотання заперечував.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Разом із тим, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Отже, провадження у справі має зупинятись із чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує. Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2019 року по справі № 906/1349/15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що з урахуванням вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не вбачає підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.251 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Медведської Вікторії Валеріївни про зупинення провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на дану хвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ