РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника відповідача ТОВ «Статус Капітал Плюс» Балтуцької О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс» (далі - ТОВ «Статус Капітал Плюс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З. З., в якому просить скасувати номер запису про право власності:41670539, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , на яку власником зареєстровано ТОВ «Статус Капітал Плюс», .

Свої вимоги обґрунтовує ти, що її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 27 травня 2021 року їй стало відомо, що 22 квітня 2021 року здійснена державна реєстрація права власності на зазначену квартиру за ТОВ «Статус Капітал Плюс», у зв`язку зі зверненням стягнення на квартиру як на предмет іпотеки, однак така реєстрація, з урахуванням того, що в квартирі проживає та зареєстрована малолітня особа, здійснена без отримання дозволу органу опіки та піклування, що на її думку є порушенням норм чинного законодавства, а правочин, вчинений без такого дозволу є нікчемним.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду з указаним позовом та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 липня 2021 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 липня 2021 року вказану позовну заву було залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали, 04 жовтня 2021 року позивачем надано до суду належним чином засвідчену копію договору іпотеки на підставі якого право власності на квартиру перейшло ТОВ «Статус капітал плюс», засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку копію свідоцтва про народження, яка додана до позовної заяви, та копії додатків які необхідні для відправки відповідачам і третім особам.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

23 лютого 2022 року до суду надійшов відзив відповідача ТОВ «Статус Капітал Плюс», у якому останній заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ТОВ «Статус Капітал Плюс» згідно із іпотечним застереженням в договорі іпотеки від 15 грудня 2006 року, укладеним між ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І. та зареєстрованим в реєстрі за № 1310, здійснена при повному дотриманні норм законодавства. Зазначає, що ОСОБА_3 під час укладення договору іпотеки було надано довідку, з якої вбачається, що в спірній квартирі неповнолітніх або малолітніх дітей, в тому числі ОСОБА_2 зареєстровано не було. Крім того, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в липні 2010 року, всупереч взятих зобов`язань за договором іпотеки, ОСОБА_5 вчинила дії щодо реєстрації в заставній квартирі дочки ОСОБА_6 ? ОСОБА_7 та неповнолітньої онуки ОСОБА_2 , незважаючи на те, що ОСОБА_5 та позивач мають у власності ще дві квартири. Таким чином, зазначені дії були вчинені з метою уникнення звернення стягнення на квартиру як на предмет іпотеки. Також, вказує, що реєстрація права власності на підставі договору іпотеки не є правочином, законодавством не передбачено обов`язковості надання дозволу органу опіки та піклування під час реалізації іпотекодержателем права врегулювання заборгованості шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову.

14 листопада 2022 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в яких зазначає, що з метою недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримує позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить при розгляді справи та ухваленні рішення врахувати інтереси дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача ТОВ «Статус Капітал Плюс» - Балтуцька О. М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просила відмовити в його задоволенні.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З. З. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в письмових поясненнях просила розглядати справу без участі її представника, ОСОБА_3 про поважність причин неявки суд не повідомила.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін та третіх осіб.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом установлено, що 15 грудня 2006 року між ОСОБА_3 (позичальником) та Відкритим акціонерним товариством (далі - ВАТ) «Родовід банк» (кредитором) було укладено кредитний договір № 15.3/СЖ-207.06.2 із змінами від 18 травня 2007 року, від 09 червня 2008 року та доповненнями від 06 листопада 2008 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №1 5.3/СЖ-207.06.2 між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 15 грудня 2006 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І. за реєстровим № 1310.

За умовами вказаного договору іпотеки ОСОБА_3 передано в іпотеку ВАТ «Родовід банк» належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (пункт 1.1. Договору іпотеки).

Про обтяження квартири іпотекою до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15 грудня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І. внесені відповідні записи № 4233382 про обтяження квартири іпотекою та №4 233540 про заборону відчуження.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2012, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 15.3/СЖ-207.06.2, станом на 03 листопада 2011 року, що складається з: 173 215,98 дол. США - заборгованість за кредитом, 2 645,46 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 9 939,31 дол. США - 3% річних, а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 823 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, обставини наявності заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 15.3/СЖ-207.06.2 та її розмір встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, тобто не підлягають доказуванню.

Доказів щодо виконання ОСОБА_3 рішення суду та погашення заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.

13 жовтня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» (далі - ПАТ «Родовід банк») та ТОВ «Статус Капітал Плюс» було укладено Договір № 30 про відступлення прав вимоги від 13 жовтня 2020 року та договір про відступлення прав вимоги за договорами застави рухомого майна та договорами іпотеки від 13 жовтня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2532.

За змістом зазначених вище договорів та витягів з додатків № 1 до них ПАТ «Родовід банк» відступлено на користь ТОВ «Статус Капітал Плюс» права вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором від 15 грудня 2006 року №1 5.3/СЖ-207.06.2 з усіма змінами і доповненнями та за договором іпотеки від 15 грудня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І. за № 1310 року.

19 жовтня 2020 року, у зв`язку з укладенням договору про відступлення прав вимоги за договорами застави рухомого майна та договорами іпотеки від 13 жовтня 2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н. В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки внесено відповідні записи про зміну іпотекодержателя з ПАТ «Родовід банк» на ТОВ «Статус Капітал Плюс» за договором іпотеки від 15 грудня 2006 року.

Договір іпотеки від 15 грудня 2006 року містив застереження про право іпотекодержателя у разі порушення боржником зобов`язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги звернувши стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до пунктів 3.2.2.1-3.2.2 договору іпотеки право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавець не задовільнив вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього договору, в якій зазначається про звернення стягнення шляхом передачі від іпотекодаця до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. Право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя на наступний день після закінчення тридцятиденного строку відповіді на вимогу, що надсилається іпотекодержателем у відповідності до пункту 2.4.1. цього договору. Виникнення права власності іпотекодержателя підлягає державній реєстрації в установленому законом порядку. Відповідно до пункту 3.2.2.8. встановлено, що в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя цей договір є правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

02 листопада 2020 року та 04 грудня 2020 року ТОВ «Статус Капітал Плюс» було направлено ОСОБА_3 дві вимоги про усунення порушення, в яких вимагало у 30-денний строк усунути порушення, а саме сплатити борг за кредитним договором у сумі 173 215,98 доларів США та попередило, що в разі невиконання вимоги протягом тридцяти денного строку Товариство має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Проте, відповіді або доказів виконання зобов`язання ОСОБА_3 не надала.

У зв`язку з викладеним, ТОВ «Статус Капітал Плюс» 22 квітня 2021 року задоволено забезпечені іпотекою вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 15.3/СЖ-207.06.2 шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

22 квітня 2021 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З. З. згідно із рішенням індексний номер: 57833735 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс» на квартиру загальною площею 73,4 кв. м, жилою площею 36,50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000). Державна реєстрація проведена на підставі договору іпотеки, серія та номер: 1310, виданий 15 грудня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частинами першою та другою статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Відповідно до частини першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 Закону «Про іпотеку»).

Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки.

У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з положеннями частини третьої зазначеної вище статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Так, договір іпотеки від 15 грудня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «Родовід банк», правонаступником якого є ТОВ «Статус Капітал Плюс», щодо спірної квартири містить розділ 3.2. «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя», яким визначено право іпотекодержателя, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавець не задовольнить вимогу іпотекодержателя про усунення порушення або виконання основного зобов`язання, на продаж предмета іпотеки або набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 4 частини першої статті 3 указаного Закону).

За змістом статті 18 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державним реєстратором, зокрема, є нотаріус, який встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (пункти 1-2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, на нотаріуса як на державного реєстратора під час вчинення такої реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів за переліком, передбаченим пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а й, передусім, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року в справі № 607/3282/17 (провадження № 61-43744св18).

Так, судом установлено, що для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки ТОВ «Статус Капітал Плюс» подано державному реєстратору наступні документи: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С. І. 15 грудня 2006 року за реєстровим № 1310; договір про відступлення прав вимоги від 13 жовтня 2020 року № 30; договір про відступлення прав вимоги за договорами застави рухомого майна та договорами іпотеки від 13 жовтня 2020 року; письмову вимогу про усунення порушень основного зобов`язання та умов іпотечного договору від 02 листопада 2020 року № 02/11-18 разом із доказами поштового відправлення 840; поштове відправлення 840 з оголошеною цінністю (поштового конверту), яка надсилалася письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору від 02 листопада 2020 року № 02/11-18, який повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання; письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору від 04 грудня 2020 року № 04/12-18, із доказами поштового відправлення 035; поштове відправлення 035 з оголошеною цінністю (поштового конверту), яким надсилалася письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору від 04 грудня 2020 року № 04/12-18, який повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання; довідку від 21 квітня 2021 року № 03-21, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням; звіт про проведення незалежної оцінки ринкової вартості квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виданий ТБ «Універсальна» 22 квітня 2021 року.

З огляду на вищевикладене, встановлено, що договір іпотеки містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, відповідачем надано державному реєстратору всі необхідні документи, підтверджено належне направлення та отримання боржником-іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ТОВ «Статус Капітал Плюс» не було порушено вимог чинного законодавства.

Що стосується посилання позивача на те, що іпотекодержатель не мав права реєструвати право власності на спірну квартиру за собою, оскільки в ній зареєстрована неповнолітня дитина, та ним не було отримано дозволу органу опіки та піклування на вчинення зазначеної дії, що свідчить про їх незаконність та нікчемність правочину, то суд ставиться до нього критично, з огляду на наступне.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання, позивач та її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані у спірній квартирі з 16 липня 2010 року, тобто через 4 роки після укладення договору іпотеки.

Крім того, на момент укладення договору іпотеки іпотекодавцем ОСОБА_3 було надано довідку від 06 грудня 2006 року № 12, з якої вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована лише вона.

Згідно із свідоцтвом про право власності на квартиру від 13 березня 2002 року зазначена вище квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, позивач та її неповнолітня дочка не мали і не мають права власності на іпотечну квартиру. Вони набули право користування житлом, як члени сім`ї власника.

При вирішенні справ за позовом в інтересах дітей, підставами яких позивач визначає порушення статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», необхідно у кожному конкретному випадку: перевіряти наявність у дитини права користування житловим приміщенням на момент укладення оспорюваного договору, а також місце її фактичного проживання; враховувати добросовісність поведінки іпотекодавців щодо надання документів про право дітей на житло, яке є предметом іпотеки, при укладенні оспорюваного договору, з`ясовувати, чи існує фактичне порушення законних прав дитини внаслідок укладення договору іпотеки.

Таким чином, на момент укладення іпотечного договору, який містить застереження про перехід права власності, вказаної неповнолітньої дитини у спірній квартирі зареєстровано не було, водночас, реєстрація права власності у позасудовому порядку не є правочином, а є наслідком укладеного договору та порушення зобов`язання - актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 753/17582/19 (провадження № 61-18069св21).

Враховуючи викладене, відсутність дозволу органу опіки та піклування на проведення реєстраційної дії з реєстрації права власності на нерухоме майно не вказує на протиправність вчинення реєстраційних дій та порушення прав неповнолітньої дитини, та відповідає нормам матеріального права.

До того ж, суд звертає увагу, що ОСОБА_3 , зареєструвавши дочку та онуку в іпотечній квартирі, порушила вимоги пункту 1.7. договору іпотеки, яким визначено, що іпотекодавець не має права без згоди іпотекодержателя, зокрема, реєструвати інших осіб та будь-яким іншим способом обтяжувати предмет іпотеки.

Крім того, в період з 2014 року по 08 лютого 2022 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживали наймачі (орендарі), які винаймали цю квартиру у ОСОБА_3 . ОСОБА_2 в період з 2014 року по лютий 2022 року в цій квартирі фактично не проживала. Вказані обставини підтверджуються поясненнями від 08 лютого 2022 року, наданими ОСОБА_9 (наймач/орендар) до ДОП Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції України у м. Києві.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновків, що в ході судового розгляду не доведено факту порушення відповідачами норм чинного законодавства при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ТОВ «Статус Капітал Плюс».

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини встановлені судом надано не було, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, то судові витрати, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, статтями 15, 16 ЦК України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Капітал Плюс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна