Провадження 8/201/21/2023
УХВАЛА

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпра перебувала цивільна справа № 201/14449/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Судовим наказом від 24.11.2023р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.11.2023 року до досягнення дітей повноліття, та на користь держави судовий збір у розмірі 268грн 40 коп.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд зазначеного судового наказу за нововиявленими обставинами, вказуючи, що 16.03.2022р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі 201/8220/22 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання 3 спільних дітей. На виконання зазначеного рішення 18.07.2023р. було відкрито виконавче провадження №72281321.

При з?ясуванні цієї обставини, суд мав відмовити у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПКУ суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки, про розгляд заяви ОСОБА_2 щодо винесення судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , останній відомо не було, а тому про наявність вказаного судового рішення нею не могло бути повідомлено суду раніше.

Просить переглянути судовий наказ від 24.11.2023р. по справі 201/14449/23 за нововиявленими обставинами, та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лисенко С.Ю. в судовому засіданні заперечив, посилаючись на те, що нововиявлених обставин боржником не зазначено. Зазначив, що діти наразі проживають із ОСОБА_2 , і на підтвердження цьому в матеріалах справи мається договір оренди житла терміном до 30.06.2023р. в м. Монреаль провінції Квебек, Канада. Причиною проживання дітей із ОСОБА_2 стало те, що ОСОБА_1 залишила дітей самих у готелі в ОСОБА_6 , попросивши доглянути за ними покоївку, а позаяк він жив в тому ж готелі, то дізнався про це і забрав дітей до себе. 06.09.2023р. він та діти поїхали у подорож до Франції, а ОСОБА_1 відмовилася передавати йому поштою документи дітей, які були в готелі, і він не зміг ввезти їх в ОСОБА_6 . Тому вони скористалися допомогою держави Канада, де зараз і проживають, а ОСОБА_1 участі в утриманні дітей не приймає і їх не утримує.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням від 16.03.2022р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі 201/8220/22 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання 3 спільних дітей, із зазначенням, що діти проживають із нею.

На виконання зазначеного рішення 18.07.2023р. було відкрито виконавче провадження №72281321.

Заявник подав суду договір оренди нерухомого майна терміном до 30.06.2023р. в м. Монреаль провінції Квебек, Канада, з якого випливає, що діти проживають разом із ним.

Судовим наказом від 24.11.2023р. Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.11.2023 року до досягнення дітей повноліття, та на користь держави судовий збір у розмірі 268грн 40 коп.

Згідно зі статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пункти 27-34; рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46).

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України).

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 3, п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», судам роз`яснено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові № 766/14447/18 (провадження № 61-2953ск20) від 10 квітня 2020 року.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», роз`яснено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Слід зазначити, що в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені статтею 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 168 ЦПК України).

За положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні спершу пояснювала, що діти поїхали із батьком у подорож і така тривала подорож (до кінця червня 2024р.) є формою участі батька у спілкуванні з дітьми. Пізніше, в тому ж судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_1 надавала дозвіл ОСОБА_2 забрати дітей подорожувати, а він їх не повернув, тобто викрав. Дітей матір не залишала самих. Так, вона їздила на Україну ховати свого батька, який помер від раку, але дітей залишила у готелі, де жив також і ОСОБА_2 . Наразі матір не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, бо ОСОБА_2 їй перешкоджає.

Представник ОСОБА_2 заперечив, вказуючи, що матір залишила дітей самих у готелі, а потім після подорожі дітей у його супроводі у Францію не прислала їх документи, тому він і не зміг повернутися з дітьми в ОСОБА_6 і поїхав до Канади, де й проживає, та подав позов при визначення місця проживання дітей із ним.

Відтак учасники процесу пояснили, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська наявні позови як ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , так і навпаки, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, але в будь-якому випадку жодна з сторін не оспорює, що дітей наразі утримує ОСОБА_2 , бо вони з ним проживають і питання визначення місця проживання дітей не вирішено в судовому порядку, а рішення від 16.04.2022р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів мотивоване тим, що діти живуть із матір`ю.

Відтак не можна дійти висновку, що в провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки, по-перше, справа про стягнення аліментів провадженням закінчена, по-друге, рішення суду від 16.03.2022р. мотивоване тим, що діти живуть із матір`ю, тобто постановлене не з тих самих підстав, а обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,171,423,429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Покопцева Д.О.