Справа № 456/1358/17
Провадження № 2-п/456/1/2023
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Дверій Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма «Стрий-втормет» про стягнення заборгованості та заяву представника ОСОБА_1 адвоката Штабовенка Д.В. про перегляд заочного рішення, -

встановив:

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2017 року у справі №456/1358/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 16.02.2017 року в сумі 91463 грн. 50 коп., з яких 44864 грн. 67 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 46598 грн. 83 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язання за договором, а також 1600 грн. 00 коп. сплачений судовий збір.

Представник відповідача 15.09.2022р. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та в обґрунтування заяви зазначив, що його довіритель не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не було відомо про рішення суду, а тому не зміг скористатись своїми правами, щодо заперечення позовних вимог.

Також вказав, що копію заочного рішення ним було отримано 02.09.2022 року, під час ознайомлення з матеріалами справи оскільки, його автомобіль був арештований на виконання рішення суду.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачу скеровувалися рекомендовані листи які повернуті до відправника та знаходяться в матеріалах даної справи у зв?язку із закінченням терміну зберігання, тому, жодних судових повісток відповідач не отримував.

Відповідач була позбавлений можливості задати питання позивачу стосовно предмету позову.

Таким чином, в суді не було досліджено дуже суттєві факти, які прямо впливають на винесення даного рішення суду, а відтак просить заяву задоволити.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засідання вимоги заяви підтримав та просить її задоволити.

Представник АТ «КБ Приватбанк» в судове засідання не з?явився» хоча про час та місце розгляду справи був належними чином повідомлений однак, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма «Стрий-втормет» в судове засідання не з?явився» хоча про час та місце розгляду справи був належними чином повідомлений однак, не повідомив суд про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства , скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 22.08.2017 р., що доводиться ухвалою суду від 23.05.2017р. (а.с.24).

Судом вчинено запит до відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (а.с.230, згідно якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Судове рішення було прийняте 31.10.2017р. (а.с.42-44) та направлено сторонам 28.11.2017 (а.с.45), в тому числі ОСОБА_1 на адресу його місця реєстрації.

ОСОБА_1 15.08.2017р. направив на адресу суду відповідь на позовну заяву, де заперечив вимоги позовної заяви.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи Стрийським міськрайонним судом, він надав необхідні пояснення по справі, які вважав за необхідне.

Окремо слід зазначити, що в даному листі ОСОБА_1 жодним чином не зазначав про необхідність повідомлення його про хід розгляду справи за іншим місцем проживання.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки заявник ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи та доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано і у поданій заяві не наведено.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв`язку з наведеним та згідно матеріалів справи, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.287, 288, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Штабовенка Д.В. про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року по цивільній справі №456/1358/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма «Стрий-втормет» про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду проголошено о 17год. 50 хв. 06 лютого 2023 року.

Суддя Р. Т. Шрамко