Справа № 463/2471/19 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/125/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 29.03.2019 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу 30.12.2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на її подання.

Просила поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію усіх процесуальних документів у справі та копію оскаржуваного рішення представник відповідача ОСОБА_5 отримала лише 20.12.2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується відповідною відміткою на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 32). При цьому, апелянт зазначила, що відповідач не був належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи та постановлення оскаржуваного рішення. У матеріалах справи наявне поштове повідомлення №560 про вручення поштового відправлення відповідачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , зазначеною позивачкою ОСОБА_3 як адресу фактичного проживання відповідача, яке містить підпис невідомої особи без зазначення ПІБ, який не збігається з підписом, який має ОСОБА_1 в паспорті громадянина України № НОМЕР_1 . Крім того, відповідач ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживав на те проживає. У матеріалах справи також наявні поштові повідомлення, направлені ОСОБА_1 за місцем його реєстрації - АДРЕСА_2 , які повернуто відправнику з відміткою «не проживає». Зазначила, що за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 не проживає більш ніж 6 років, фактичним місцем його проживання є АДРЕСА_3 . Вважає, що розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 10 липня 2019 року слід відмовити з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як убачається з матеріалів справи, 20.05.2019 року відповідачу ОСОБА_1 на адресу, яка згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 9), є зареєстрованим місцем проживання останнього, а саме АДРЕСА_2 , було направлено повідомлення про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Зазначене поштове відправлення було повернуто підприємством зв`язку із зазначенням причини невручення - адресат за вказаною адресою «не проживає» (а.с. 15, 16). Разом з тим, поштове відправлення, направлене на адресу, зазначену позивачкою ОСОБА_3 у позовній заяві як фактичне місце проживання відповідача, було вручено адресату 30.05.2019 року (а.с. 13). Посилання апелянта на те, що підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення належить не ОСОБА_1 , а іншій особі, оскільки відрізняється від його підпису у паспорті громадянина України, є безпідставним, оскільки відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (в редакції, чинній на час вручення поштових відправлень), рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що копію оскаржуваного рішення від 10.07.2019 року ОСОБА_1 отримав 22.07.2019 року (а.с. 25) за адресою місця його фактичного проживання АДРЕСА_1 , а апеляційну скаргу на це судове рішення подано його представником 30.12.2022 року (а.с. 62), після спливу більше ніж 3 років з часу його ухвалення.

Відтак, враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а підстави вважати, що апеляційна скарга подана особою, не повідомленою про розгляд справи, відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 10 липня 2019 року слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст. 358 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 10 липня 2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра