Справа № 357/1752/23
Провадження № 2/357/1056/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Олійник О.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 169 632 грн. 69 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також судові витрати по справі.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на початку травня 2022 року позивач передала у безоплатне користування відповідачу ОСОБА_2 автомобіль «Citroen C-Elysee» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності. Цивільно-правова відповідальність автомобіля позивача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК`УСГ» згідно полісу № ЕР-206444768. Жодних письмових договорів про передачу транспортного засобу з відповідачем не укладала. Позивач зазначає, що 19.05.2022 року їй стало відомо, що її автомобіль потрапив в дорожньо-транспортну пригоду під керуванням відповідача, який на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб по вул.Ломоносова в м.Києві. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року у справі 752/7221/22 ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП. Дізнавшись про вищевикладені обставини, позивач запропонувала відповідачу мирно врегулювати спір шляхом добровільного відшкодування шкоди. Дійшовши згоди про добровільне відшкодування завданих збитків, відповідач ОСОБА_2 написав розписку, згідно якої він зобов`язався повернути позивачу грошові кошти в розмірі 5500 доларів США, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП до 26.05.2022 року. Станом на 26.05.2022 року відповідач свої зобов`язання не виконав. Після чого позивач звернулася до судового експерта Петрушанка В.Ф. з метою отримання висновку про визначення розміру матеріального збитку. Відповідно до висновку експерта від 20.01.2023 року №6, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen C-Elysee» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП складає 169 632 грн. 69 коп. Окрім цього, внаслідок пошкодження автомобіля позивачу спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000,00 грн. Оскільки відповідач не відшкодував позивачу спричинену шкоду, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь 169 632 грн. 69 коп. спричиненої матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 21.03.2023 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.04.2023 р. (а.с.45).

24.04.2023 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.47,48)

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Олійник О.О., вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Одночасно зазначив, що моральна шкода полягає в душевних хвилюваннях, які позивач пережила у зв`язку з фактичним знищенням її майна автомобіля «Toyota Camry», яке сталося з вини відповідача. Позивач не могла користуватися своїм авто тривалий час, чим було порушено звичайний порядок життя. До того ж, поведінка відповідача та його постійні обіцянки, відтермінування, переховування від відповідальності, ігнорування призвели до необхідності додаткових витрат часу та коштів для захистуї інтересів позивача.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Citroen C-Elysee» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 (а.с. 12,13).

Встановлено, що 08.09.2022 року ОСОБА_4 , уклала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а. с.34).

По справі встановлено, що ОСОБА_2 19.05.2022 року о 16 год.10 хв. керуючи автомобіль «Citroen C-Elysee» д.н.з. НОМЕР_1 поблизу буд.№60/5 вул.Ломоновова в м.Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засобом «Honda» д.н.з. НОМЕР_3 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, крім того, він керував вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.08.2022 року у справі № 752/7221/22 3/752/4821/22, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124,130 КУпАП піддано штрафу і позбавлено прав керування транспортними засобами строком на 1 рік. (а.с.14)

Згідно ч.4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент ДТП автомобіль «Citroen C-Elysee» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в страховій компанії ПАТ «СК`УСГ», згідно Полісу № ЕР-206444768 від 22.10.2021 року, зі строком дії до 22.10.2022 року, відповідно до якого відповідальність водія застрахована на загальну суму 260 000 грн., страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить заподіяну майну 130 000 грн.

Для встановлення ступеню пошкодження свого автомобіля та завданого матеріального збитку, позивач замовила проведення судової автотоварознавчої експертизи. Огляд ушкодженого автомобіля марки «Citroen C-Elysee» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , проводився 06.06.2022 року судовим експертом Петрушанко В.Ф.

Відповідно до електронного повідомлення сеервісу Укрпошти від 01.06.2022 року позивач запросила відповідача бути присутнім при проведенні огляду ушкодженого колісного транспортного засобу марки «Citroen C-Elysee», яке відбулося 06.06.2022 о 14.00 год., за адресою: м.Біла Церква, вул.Томилівська, 70-а. (а.с.16).

06.06.2022 року на огляд відповідач ОСОБА_2 не з`явився, що підтверджується відомостями із акту огляду колісного транспортного засобу (а.с.17)

За результатами проведення експертизи експертом було складено Висновок № 6 від 20.01.2023 (а.с.18-23).

Експертним висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Citroen C-Elysee» реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП на дату оцінки становить 169 632 грн. 69 коп., що підтверджується актом виконаних робіт № 6 від 20.01.2023 року (а. с.32) та квитанцією про переказ готівки № 64488691 від 20.01.2023 року (а.с.33).

Частиною 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Спосіб відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначає суд за вибором потерпілого (ч. 1 ст. 1192 ЦК України) і може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 169 632 грн. 69 коп.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 5000 грн., суд, з урахуванням думки відповідача, вважає таку вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц зроблено висновок про те, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування, суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , позивачу заподіяно моральну шкоду, що призвело до душевних страждань позивача, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, яким не могла користуватися тривалий час, вимушених змін у її житті та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, та бездіяльність і ігнорування відповідачем свого обов`язку по відшкодування збитків, призвела до необхідності додаткових витрат часу та коштів для захисту своїх інтересів.

Відповідач в добровільному порядку шкоду не відшкодував, хоча розмір та спосіб відшкодування був погоджений сторонами, що підтверджено розпискою відповідача.

Враховуючи вищенаведене та виходячи з вказаних міркувань розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 5000,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, витрат пов`язаних з експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно доч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги зарахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.3,6 ст.139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду завиконану роботу, пов`язану зі справою, якщо цене входитьдо їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 2 від 20.10.2022 року. (а.с.35) Як вбачається з протоколу погодження гонорару та об`єму правової допомоги від 13.02.2023 року, АО «ТОП ДЕФЕНС» надало ОСОБА_1 наступні послуги: вивчення та аналіз документів наданих замовником по факту ДТП та пошкодження майна; консультація клієнта з правових питань; підготовка та подача позову про відшкодування шкоди; представництво інтересів клієнта у суді, що складає в сукупності 14 000 грн.; акт приймання передачі виконаних робіт (надантх послуг) від 13.02.2023 року відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 12 000 грн.; квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки на суму 12 000 грн. (а.с.36-38)

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).

На підставі викладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею та документально підтверджені витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати пов`язані з експертним дослідженням пошкодженого транспортного засобу та витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Відтак, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі (1073,60 грн., згідно квитанції до платіжної інструкції на преказ готівки №ПН3357747 від 14.02.2023; 1696,30 грн., згідно квитанції до платіжної інструкції на преказ готівки №ПН3357748 від 14.02.2023; витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 6100 грн., згідно квитанції до платіжної інструкції на преказ готівки № 64488691 від 20.01.2023 року; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, а всього : 22869 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.22, 23, 1166,1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 82 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) -шкоди», ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 ЦПК ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_5 ) 169 632 грн. 69 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 22869 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, всього до стягнення 197 501 грн. 69 коп. (сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот одна гривня шістдесят дев`ять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.05.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола