Дата документу 13.11.2023
Справа № 501/3468/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.С. в якій просить:

- визнати неправомірною дію приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2023, з виконання виконавчого листа №501/3468/2014-ц виданого 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області;

- скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2023, з виконання виконавчого листа №501/3468/2014-ц, виданого 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича прийняти до виконання виконавчий лист №501/3468/2014-ц, виданий 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/3468/2014-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації задоволено. Рішення набрало чинності 18.10.2014.

На виконання вказаного рішення судом 31.10.2014 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 243,60 грн.

Зазначений виконавчий лист упродовж з 2014 року по 21.12.2019 року неодноразово пред`являвся до виконання, що свідчать відмітки органу Державної виконавчої служби на звороті виконавчого листа.

З метою виконання рішення Іллічівського міського суду в чергове подано виконавчий лист від 31.10.2014 року по справі №501/3468/2014-ц до виконання. Проте 13.10.2023 скаржник отримав Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку зі спливом 22.12.2022 року строку пред`явлення до примусового виконання вказаного виконавчого документа, (копія додається) та роз`яснено право стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, на звернення із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Скаржник вважає, що Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання прийняте з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вказаною скаргою.

Скаржник надав заяву в якій підтримав вимоги скарги, просив розгляд справи провести без його участі.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації. Рішення набуло законної сили 18 жовтня 2014 року.

31.10.2014 на виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 243,60 грн.

21 грудня 2019 року заступником начальника Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України» Про виконавче провадження».

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. щодо виконання рішення суду.

Повідомленням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 13 жовтня 2023 року виконавчий лист №501/3468/2014-ц повернуто стягувачу без прийняття до виконання, на підставі ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

Європейський суд з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ) вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Виконавчий лист має відповідати вимогам частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Розділом II Закону України «Про виконавче провадження» визначено поняття та застосування строків у виконавчому провадженні це - загальні строки у виконавчому провадженні (ст.11), строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку (ст.12), строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій (ст.13).

Порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, тому у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Таким чином відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та такий строк, в силу приписів абзацу 20 (п.п.4) пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» переривається та встановлюється з дня припинення або скасування воєнного стану.

Вищевказаний висновок суду повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №420/10415/22.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи зміни внесені до Закону України «Про виконавче провадження» від 15 березня 2022 року на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», який продовжується та триває на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу з посиланням на пропуск строку звернення - є неправомірними.

Згідно ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Також суд зазначає, що відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 06 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Скаржник у скарзі просить суд зобов`язати приватного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, не звернувши уваги на те, що повноваження приватного виконавця щодо прийняття відповідного рішення, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, за своєю правовою природою є дискреційними.

Саме тому суд вважає, що державного виконавця необхідно зобов`язати вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом.

Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, - задовольнити частково.

Визнати неправомірною дію приватного виконавця виконавчого округу

Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича щодо винесення Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2023, з виконання виконавчого листа №501/3468/2014-ц виданого 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області.

Скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2023, з виконання виконавчого листа №501/3468/2014-ц, виданого 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №501/3468/2014-ц, виданим 31.10.2014 Іллічівським міським судом Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя