КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Линдюка Святослава Степановича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2023 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» витрат на правничу допомогу,-

в с т а н о в и в:

В червні 2023 року ТОВ «Інвестбудгаличина» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з вересня 2020 по квітень 2023 у розмірі 16 538,45 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 268,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3326,92 грн.

13 липня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з вересня 2020 по квітень 2023 у розмірі 16538,45 грн. та судовий збір в розмірі 268,40 грн., а всього - 16806,85 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2023 року у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» витрат на правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ТОВ «Інвестбудгаличина» подав апеляційну скаргу. Посилається на порушення норм процесуального права. Вважає, що у суду не було підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати є складовою частиною судових витрат, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що за вимогами про відшкодування витрат на правничу допомогу судовий наказ не може бути виданий.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. При цьому у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

На відмінну від витрат по сплаті судового збору, розмір якого визначається Законом України про судовий збір», розмір витрат на правничу допомогу не є фіксованим, а питання про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до положень ст.137 ЦПК України вирішується з урахуванням умов договору про надання правничої допомоги, а також заперечень іншої сторони щодо наявності підстав та розміру таких витрат. Відтак, при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд має забезпечити реалізацію сторонами дотримання принципу змагальності.

Відповідно до положень ст. 167 ЦПК України розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, що позбавляє останнього можливості подати заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу або клопотання про зменшення таких втрат. Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права. Апеляційна скарга представника ТОВ «Інвестбудгаличина» підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Линдюка Святослава Степановича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.