Справа № 720/1119/19
Провадження № 2-др/720/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Скриндіца С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву представника відповідача адвоката Кирилюк Тетяни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в об`єднаній цивільній справі № 720/1119/19 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кирилюк Т.А. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що рішенням Новоселицького районного суду від 23 грудня 2022 року був вирішений спір між сторонами. Так, позов АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» суму кредитної заборгованості станом на 18 квітня 2019 року за кредитним договором у виді заяви про приєднання від 18 вересня 2018 року № 529284125 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в розмірі 31248 гривень 95 копійок. У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів, відмовлено. Однак, судом не було вирішено питання про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, опис яких подано до суду в порядку ст. 141 ч. 8 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Просила стягнути з позивача АТ «Ощадбанк» на користь відповідача Михаєси витрати на професійну правничу допомогу в сумі 56446 гривень, в тому числі витрати під час першого розгляду справи судами трьох інстанцій в сумі 41446 гривень та витрати під час нового судового розгляду в сумі 15000 гривень.

Представник ОСОБА_2 адвокат Кирилюк Т.А. подала до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» подав до суду письмове заперечення, в якому просив відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів було відмовлено, а первісний позов АТ «Державний ощадний банк України» був задоволений майже в повному обсязі, за виключенням суми подвійного нарахування процентів за ст. 625 ЦК України, що в свою чергу виключає присудження витрат на професійну правничу допомогу на користь сторони ОСОБА_1 ..

Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом проводиться без участі сторін та інших учасників справи, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового засідання з розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 23 грудня 2022 року позов АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» суму кредитної заборгованості станом на 18 квітня 2019 року за кредитним договором у виді заяви про приєднання від 18 вересня 2018 року № 529284125 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в розмірі 31248 гривень 95 копійок.

В задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення трьох процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України у розмірі 67 гривень 38 копійок було відмовлено, оскільки вони не можуть застосуватись одночасно із стягненням процентів від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів, відмовлено.

Також, з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» стягнуто судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду, апеляційних та касаційних скарг пропорційно до задоволених позовних вимог.

Із посиланням на ст. 141 ч. 8 ЦПК України представник відповідача просила стягнути з позивача АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 56446 гривень, в тому числі витрати під час першого розгляду справи судами трьох інстанцій в сумі 41446 гривень та витрати під час нового судового розгляду в сумі 15000 гривень.

В обґрунтування своєї заяви представник відповідача надала замовлення № 2 від 10 січня 2022 року від представника по довіреності Александрова П.А., додаткова угода № 2 до договору № 61/19 про надання юридичної (правової) допомоги від 10 січня 2022 року, детальний опис робіт (звіт про надані послуги) до договору № 61/19 від 04 вересня 2019 року, який включає її роботу з 20 січня 2022 року по 23 грудня 2022 року, копію платіжного доручення № 12903338 SB про отримання АО «Кирилюк і партнери» за надання правової допомоги ОСОБА_1 5400 гривень, копію квитанції АТ «Приватбанк» № 0.0.71.1 від 28 грудня 2022 року про отримання АО «Кирилюк і партнери» за надання правової допомоги ОСОБА_1 9600 гривень.

Крім того, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 61/19 укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Кирилюк і партнери» від 04 вересня 2019 року, згідно п.4.1 якого визначено про те, що в додатковій угоді до даного договору сторони можуть домовитись про фіксований розмір винагороди незалежно від витрат часу на виконання замовлених послуг про плату у відсотковому співвідношенні від задоволених до стягнення коштів або про будь який змішаний спосіб оплати. Згідно п.4.3 цього ж договору остаточна вартість за надані послуги вказується у звіті про надані послуги.

Витрати під час першого розгляду справи судами трьох інстанцій в сумі 41446 гривень підтверджується квитанціями АТ «Приватбанк» №0.0..1 від 23 грудня 2020 року на суму 11583 гривні, №0.0..1 від 17 листопада 2020 року на суму 8807 гривень, №0.0..1 від 23 лютого 2021 року на суму 8750 гривень та квитанціями АТ «Ощадбанк» № 63 від 25 вересня 2019 року на суму 7306 гривень та № 42 від 05 вересня 2019 року на суму 5000 гривень, а також підписаними сторонами детальним описом робіт (звіту про надані послуги) до договору за надану правову допомогу від 24 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Чинне процесуальне законодавство визначило основні критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (ст. 137 ЦПК України).

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, яких відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У даній цивільній справі в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів, було відмовлено повністю, а тому виходячи з вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України всі судові витрати щодо даного позову покладаються на ОСОБА_1 ..

Також, суд вважає безпідставним посилання представника ОСОБА_1 на стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку із частковим задоволенням позову АТ «Державний ощадний банк України».

Так, позов АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 був задоволений частково за виключенням суми подвійного нарахування процентів за ст. 625 ЦК України, що складає незначну суму від розміру позовних вимог 67 гривень 38 копійок.

В той же час, у своїх запереченнях на первісний позов сторона ОСОБА_1 не посилається на вказану обставину як підстави для відмови у позові, а її правова позиція щодо відмови у позові в цілому була помилковою та не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи в суді, у зв`язку із чим, сума кредитної заборгованості, окрім відсотків за ст. 625 ЦК України, була стягнута з відповідача на користь позивача судовим рішенням.

Тим самим, надані адвокатські витрати щодо часткового задоволення позову не відповідають критерію їх реальності та розумності, оскільки зменшення судом стягнутої з ОСОБА_1 суми кредитної заборгованості мало місце не внаслідок обґрунтованої позиції її представника, а в результаті розрахункової помилки банку при визначенні процентів.

На підставі наведеного, відсутні підстави для прийняття додаткового рішення, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Аналізуючи процесуальний порядок вирішення питання щодо винесення додаткового рішення, суд виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, суд керуючись ст. 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні представника відповідача адвоката Кирилюк Тетяни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в об`єднаній цивільній справі № 720/1119/19 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача банківської послуги та стягнення коштів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ляху Г.О.