Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1602/21
Провадження № 2/553/78/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

за участю секретаря: Ковпак А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, виділення кімнати та вселення, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.06.2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, виділення кімнати та вселення.

03.08.2021 відповідно до розпорядження № 82 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ справу 04.08.2021 передано судді Тимчуку Р.І. з огляду на те, що суддя Чистик І.О. перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.08.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного.

24.01.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Арутюнової А.О., в якому вона вказала, що протягом розгляду справи позивачем ОСОБА_3 було змінено прізвище на « ОСОБА_4 » та надала відповідні документи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що позовну заяву підтримують, просять задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат Гарківець Л.В. 06.10.2021, 11.11.2021, 21.12.2021, 23.03.2022 та 24.01.2023 року надавали клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання 11.05.2023 року повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали.

Суд, врахувавши позиції сторін у справі та надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 . Власником іншої /2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 . Відповідач чинить перешкоди у користуванні майном позивачу. З моменту отримання у власність 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 позивач не має можливості користуватись квартирою та зайти до неї. Відповідач зазначив позивачу, що виконувати рішення Ленінського районного суду м. Полтави по справі № 553/1261/18 відмовляється.

У зв`язку з зазначеним, позивач просить:

1) усунути перешкоди у користуванні власністю квартирою АДРЕСА_2 з боку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по відношенню до власника ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 );

2) вселити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у квартиру АДРЕСА_2 ;

3) зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не перешкоджати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_2 ;

4) встановити порядок користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , закріпивши за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право користування кімнатою площею 17,00 кв.м., за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право користування кімнатою площею 12,7 кв.м., а кімнату площею 9,1 кв.м., приміщення кухні, коридору ванної кімнати, санвузла, лоджії 2,0 кв.м., вбудованих шаф 0,3 кв.м. та 0,4 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Позивач вказує, що встановлення порядку користування квартирою у відповідності до запропонованого варіанту, не протирічить закону, не порушить права кожного із співвласників щодо користування своєю часткою квартири, у зв`язку з чим є прийнятним.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 47 Конституції України кожному гарантоване має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як вказує ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо позовних вимог про усунення перешкоди у користуванні власністю квартирою АДРЕСА_2 з боку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по відношенню до власника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), вселення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не перешкоджати ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_2

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Встановивши, що позивач є власником частини квартири, а відповідач чинить їй перешкоди у користуванні власністю, а саме, не впускає в квартиру, що підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про вселення позивача до спірної квартири, а також усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання не перешкоджати.

Вирішуючи позов в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , закріпивши за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право користування кімнатою площею 17,00 кв.м., за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право користування кімнатою площею 12,7 кв.м., а кімнату площею 9,1 кв.м., приміщення кухні, коридору ванної кімнати, санвузла, лоджії 2,0 кв.м., вбудованих шаф 0,3 кв.м. та 0,4 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Так, позивачу на праві власності належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , інша частина належить відповідачу.

Згідно з технічним паспортом квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , квартира загальною площею 66,4 кв.м складається з 3 жилих кімнат площею 38,8 кв.м (12,70 кв.м, 9,10 кв.м та 17,00 кв.м), а також кухні площею 9,10 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, вбиральні 1,0 кв.м, коридору 9,6 кв.м, вбудованої шафи 0,4 кв.м та 0,3 кв.м, балконом-лоджією 2,6 кв.м та 2,0 кв.м.

Оскільки, позивач є співвласником 1/2 частки квартири, самостійно співвласники не домовились щодо порядку користування квартирою, суд приходить до висновку, що вимоги в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , закріпивши за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право користування кімнатою площею 17,00 кв.м., за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право користування кімнатою площею 12,7 кв.м., а кімнату площею 9,1 кв.м., приміщення кухні, коридору ванної кімнати, санвузла, лоджії 2,0 кв.м., вбудованих шаф 0,3 кв.м. та 0,4 кв.м. залишити у загальному користуванні ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є обґрунтованими.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не висловив свої пропозиції щодо порядку користування квартирою.

За таких обставин, кімната площею 9,1 кв.м., кухня площею 9,10 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, вбиральні 1,0 кв.м, коридору 9,6 кв.м, вбудованої шафи 0,4 кв.м та 0,3 кв.м, балконом-лоджією 2,6 кв.м та 2,0 кв.м. залишаються у спільному користуванні співвласників квартири.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1816,00 грн. за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 356, 358, 398 ЦК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, виділення кімнати та вселення ? задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні та користуванні квартироюАДРЕСА_2 з боку ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по відношенню до власника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) шляхом вселення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у квартиру АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не перешкоджати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_2 .

Встановити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином:

- виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в користування жилу кімнату площею 17,00 кв.м;

- виділити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користування жилу кімнату площею 12,7 кв.м;

- залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 : кімнату площею 9,1 кв.м., кухню площею 9,10 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, вбиральню 1,0 кв.м, коридор 9,6 кв.м, вбудовані шафи 0,4 кв.м та 0,3 кв.м, балконом-лоджією 2,6 кв.м та 2,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1816,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиР. І. Тимчук