КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 755/402/23
провадження № 22-ц/824/5756/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - адвоката Гречан Марії Василівни на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року в складі судді Коваленко І. В.,

встановив:

12.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року вказану позовну заяву повернуто особі, що її подала.

24.01.2023 представник ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» - адвокат Гречан М. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи обґрунтовує тим, що позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,а тому вказана справа віднесена до категорії малозначних справ та процесуальним законодавством не передбачено заборон щодо представлення інтересів сторони у справі представником, який не є адвокатом.

Твердження суду про те, що до поданої довіреності на підтвердження повноважень представника також необхідно було додати договір про надання правової допомоги та/або трудовий договір є незаконними та безпідставними.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу, керувався положеннями пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України, згідно з якою заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що позовна заява подана та підписана представником позивача - Гречан М. В., яка на підтвердження своїх повноважень надала довіреність №41 від 16 серпня 2022 року, видану ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в особі Генерального директора Сидоренка О. А. При цьому представником не була надано договору про надання правової допомоги та/або трудового договору, що позбавляє суд пересвідчитись у належних повноваженнях представника.

Однак, суд першої інстанції не врахував наступного.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Предметом спору в даній справі є вимога про стягнення заборгованості.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 2 684, 00 грн х250 = 671 000 грн) та становить 132 184,74 грн.

Справа є незначної складності, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Отже, представником у суді у цій справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Пунктом першим частини першої статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

У частині третій статті 62 ЦПК України зазначено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У матеріалах справи наявна довіреність від імені юридичної особи ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" від 16 серпня 2022 року, яка видана за підписом генерального директора О. Сидоренка.

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

До матеріалів справи було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" адвокатом Гречан М. В., виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

З огляду на те, що наявна в матеріалах справи копія довіреності та ордер підтверджували повноваження Гречан М. В. як представника ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ", підстави для повернення поданої нею позовної заяви з підстав ненадання документів на підтвердження повноважень представника у суду першої інстанції не було.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, її належить скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 353, 367, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - адвоката Гречан Марії Василівни задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року скасувати.

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк