Справа № 352/237/23
Провадження № 2/352/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в :

Позивачка в лютому 2023 р. звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2019. Після укладення шлюбу з ОСОБА_5 08.08.2019 вона змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Після розірвання шлюбу відповідач усунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їх вихованням, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм жодного матеріального утримання, ухиляючись від сплати аліментів на дітей згідно судового рішення. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 становить 112683 грн. Просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задоволити.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 26.09.2023, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, третя особа належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суду про причини нез`явлення свого представника.

Заслухавши вступне слово позивачки, думку старшого сина сторін ОСОБА_7 , дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що в шлюбі сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11).

Згідно рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2019, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_5 08.08.2019 позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Малолітні діти проживають з матір'ю в будинковолодінні на АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Радчанського ліцею за час навчання дітей батько ОСОБА_8 контакту із школою не підтримує, успішністю дітей не цікавиться, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с.7).

Як вбачається з довідки Тисменицького ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.6), заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.01.2023 становить 112683 грн.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 10.08.2023 № 1028, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей (а.с.51-55).

Суд установив, що відповідач, починаючи з 2019 року, повністю усунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, а саме: не спілкується з ними, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своїх дітей, не цікавиться їх вихованням, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм жодного матеріального утримання, ухиляючись від сплати аліментів.

Тобто, відповідач, який усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, порушив їхні права на належне батьківське виховання.

Суд ураховує, що старший син сторін ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечував щодо позбавлення батька, який вже кілька років не спілкується з ним і сестрою, батьківських прав.

У відповідності з вимогами ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності з вимогами ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Як роз`яснено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, суд, ураховуючи встановлені обставини, думку старшого сина сторін, з метою якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей сторін, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо позбавлення відповідача батьківських прав, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 18, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 150, 152, 155, 164 ч. 1 п. 2 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітніх дітей:

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 3 від 23 квітня 2010 року виконавчого комітету Похівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області;

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 2 від 11 червня 2014 року виконавчого комітету Похівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 26.10.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ