РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,

справа № 333/6374/21

провадження № 2/333/184/23

учасники справи:

позивач Концерн «Міські теплові мережі»

представники позивача Рекотова Олександра Петрівна

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, а саме послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідачі є власниками кватири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач за період часу з 01.11.2011 року по 31.07.2021 року надав відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Загальна сума заборгованості відповідачів за зазначений період складає 31396,98 грн., яку Позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відзив на позовну заяву.

Від ОСОБА_1 надійшли заперечення на позовні вимоги, в яких відповідач посилається на те, що з вересня 2007 року у зазначеній квартирі не проживає, на підтвердження чого надає акт, через що просить у задоволенні позовних вимог щодо нього відмовити. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі позовні вимоги не визнають частково, зазначають про те, що сам факт реєстрації відповідача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 був підставою для нарахувань послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води саме і на нього у зв`язку з відсутністю лічильників у вказаній квартирі. Вважаємо, що реєстрація ОСОБА_1 свідчила про те, що він має право користування вказаної квартирою та претендує на це. Він міг у будь який час з`явитись в квартиру та проживати в ній.

Більше того, на думку відповідачів, що колишній власник 1/2 частини вказаної квартири до 30 вересня 2016 року - ОСОБА_4 також повинен бути відповідачем по справі, у зв`язку з тим, що заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води утворилась 01.01.2011 року та була станом на 30.09.2016 року: за опалення -1316,43 грн. та централізоване постачання гарячої води 1923,54 грн. і з нього також.

Також відповідачами заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Письмові пояснення.

Від позивача надійшли письмові пояснення у яких останній проти застосування строків позовної давності заперечує та зазначає про те, що з особового рахунку споживача послуг № НОМЕР_1 оформленого на ОСОБА_3 видно, що відповідачі у певні календарні місяці здійснювали оплати, які надійшли на рахунки позивача та були зараховані в оплати в поточному місяці за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а саме: 02.2014 року в сумі 56,49 грн.; 06.2015 року в сумі 250 грн.; 04.2016 року в сумі 400 грн.; 03.2017 року в сумі 250 грн. З цих оплат вбачається, що відповідачі здійснювали часткові оплати, які сплачувалися на завершенні або на початку поточного місяця, а отже, на думку позивача, здійснюючи ці оплати відповідач міг мати намір призначити кошти як оплату за попередній місяць за який в поточному місяці було виставлено рахунок. Окрім того, з посиланням на введення карантину в Україні, який і нараді діє, та внесення змін в ЦК України, щодо продовження строку давності на період такого карантину, позивач зазначає про те, що строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 31.07.2021 року призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії. Отже, в межі трирічної позовної давності входить останнє щомісячне нарахування, датоване березнем 2011 року, вважають визначити періодом, який входить в межі позовної давності період з березня 2011 року і до 07.2021 року, до якого визначено заборгованість.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Інших заяв по суті від сторін не надходило.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Ярошенка А.Г. від 17.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2021 року через звільнення суддя ОСОБА_5 з посади судді у відставку, здійснено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справа передана в провадження судді Дмитрієвої М.М.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиція сторін по справі, заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, на фіксуванні судового процесу не наполягає.

Відповідачі, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті за відсутності відповідачів.

Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2008 року по справі №2-442/08, яке набрало законної сили 27.05.2008 року, визнано право власності по 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно відомостей з реєстру права власності на нерухоме майна, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 з 24.06.2008 року 1/2 частки, та ОСОБА_3 з 30.09.2016 року 1/2 частки.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо ОСОБА_2 інформацію про реєстрацію не знайдено.

Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування

Правовідносини між позивачем та відповідачами з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За період надання послуги з централізованого опалення Концерном «Міські теплові мережі», з боку споживачів заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну «Міські теплові мережі» м. Запоріжжя не надходило.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо строку позовної давності.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно розрахунку заборгованості та довідки щодо заборгованості - за період часу з 01.01.2011 року по 31.07.2021 року позивач надав за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 40905,26 грн., загальна сума оплат 9508,28 грн., сума заборгованості складає 31396,98 грн.

Останні оплати у липні 2022 у розмірі 339,11 грн., до того у березні 2017 року у розмірі 250,00 грн.

Суд враховує, що позивач звернувся до суду 15.09.2021 року, що підтверджується відбитком штампу суду.

30 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину.

За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі.

З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2020 року, не є продовженими.

Із наведеного вбачається, що позовна давність по заборгованості у період з січня 2011 року по лютий 2017 року сплинула до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 Перехідних положень до ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Вищевказана позиція щодо застосування строків позовної давності викладена в постанові Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2022 року № 331/3055/21.

Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості, починаючи з березня 2017 року, припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову позивачем так і на час розгляду справи, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст.12 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому ця заборгованість підлягає стягненню з відповідачів.

Щодо твердження позивача, що строк позовної давності переривався платежем у березні 2017 року, то суд враховуючи, що строк позовної давності по заборгованості з оплати послуги КОНЦЕРНУ «МТМ» за лютий 2017 мав сплинути 21 березня 2017 року, а строки, які спливли до 02 квітня 2020, не є продовженими, вважає вказане твердження позивача таким, що протирічить вимогам закону.

Визначаючи її розмір, суд за табличним розрахунком позивача встановив, що у період з березня 2017 року по липень 2021 року включно заборгованість склала 25947,08 грн. (сума нарахувань за період 26636,6 відняти суму оплат за вказаний період у розмірі 689,52 грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення у розмірі 25947,08 грн.

Поряд з цим суд враховує, що у період з березня 2017 року по липень 2021 року, співвласниками квартири за адресою АДРЕСА_1 , були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 частці, що підтверджено витягом з реєстру пава власності.

Відомості щодо того, що відповідачка ОСОБА_2 у період з березня 2017 року по липень 2021 року була/є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та/або зареєстрована у вказаній квартирі позивачем не надані та в матеріалах справи відсутні, через що суд приходить до висновку, що то позовні вимоги до ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість за період березня 2017 року по 31 липня 2021 року у розмірі 25947,08 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 слід відмовити з підстав наведених вище.

Розподіл судових витрат

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, і з відповідачів на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір в рівних частках пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, який складає 1875,92 грн., по 937,96 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_4 філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 берехня 2017 року по 31 липня 2021 року у розмірі 25947,08 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок № НОМЕР_5 Банку: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ) витрати по сплаті судового збору по 937,96 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва