Справа № 199/5964/22
(2/199/395/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Мирошник Н.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку спрощеного позовного провадження (у порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.11.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір №12322-11/2020, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.п. 2.3 п.2 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно; нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 11.08.2021 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11082021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги до боржника. Отже до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до Договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №12322-11/2020 від 29.11.2020р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 . Відповідно до реєстру боржників, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17433,50 грн. із яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 12433,50 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови кредитного договору не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №12322-11/2020 в розмірі 17433,50 грн. із яких: 5 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 124 33,50 грн. заборгованість за відсотками, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник позивача у клопотаннях від 05.09.2022 р. та від 07.12.2022 р. просив про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем був укладений Договір про надання фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020 р. (а.с. 5-8), за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, на строк 30 днів, тобто до 28.12.2020 р.(п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 3.65% річних від суми кредиту в розрахунку 0.01% (процентів на добу); тип процентної ставки фіксована; для клієнта (п. 1.3 Договору).

Згідно з п.п. 2.3 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом; при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку (додатках) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладання договору.

Також сторонами підписаний додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №12322-11/2020, в якому міститься графік розрахунків та орієнтована сукупна вартість кредиту яким визначено:

строк, на який надано кредит, кількість днів 30;

сума кредиту 5000,00 грн.;

фіксована процентна ставка за день користування, % - 0.01;

сума нарахованих процентів за користування кредитом, грн. 2533,50;

до сплати (всього) грн. 7533,50 грн.;

договір про надання фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020 р. підписувався електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатору.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором 29.11.2020 р. відповідач отримав кредитні кошти у сумі 5000,00 грн. та користувався кредитом у зв`язку з чим йому були нараховані проценти за користування кредитом за період з 29.11.2010 р. по 27.03.2021 р. в сумі 12 433,50 грн. (а.с. 14-15).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2022 р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

-

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав кредитора у грошовому зобов`язанні.

Дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 Цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1046 (параграф 1, глава 71) ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою та другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (глави 71), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів повернення відповідачем кредиту суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача за кредитом (основний борг) перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за Договором фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020р. у розмірі 5000,00 грн.

Проте, суд не погоджується з визначеною сумою процентів за користування кредитом у розмірі 12433,50 грн., виходячи з такого.

Сторонами договору узгоджений розмір процентів за користування кредитом, а саме 3,65% річних від суми кредиту в розрахунку 0.01% на добу (п. 1.3 договору).

Також сторони договору передбачили порядок продовження строку кредиту, та враховуючи положення пунктів 1.2 та 4.3 Договору, максимальний строк кредиту, за який нараховуються проценти, складає 120 днів (30днів- первісний строк кредиту та 90 днів максимальний строк на який продовжується строк кредиту) за умови неповернення кредитних коштів у встановлений договором строк.

Отже сума процентів за користування кредиту складає:

60,00 грн. = 5000,00грн.*0,01%*120дн., де:

де: 5000 грн. сума наданого кредиту,

0,01% - на добу, процентна ставка, яка передбачена договором,

120 дн. - максимальний строк кредиту, за який нараховуються проценти (за період з 29.11.2010 р. по 27.03.2021 р.).

Враховуючи, що сторони передбачили у договорі саме такий розмір процентів (0,01% -на добу), позивачем не надано доказів зміни розміру процентної ставки, у порядку передбаченому законодавством, положення цивільного законодавства не допускають односторонній зміни умов договору, то сума процентів за користування кредитом має розраховуватися із застосуванням 0.01% за добу, а відтак складає 60,00 грн.

Суд не приймає до уваги зміст додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №12322-11/2020 в частині визначення суми нарахованих процентів за користування кредитом, у розмірі 2533,50 грн., оскільки зазначена сума не відповідає результатам арифметичних розрахунків із застосуванням складових, визначених договором, що наведено вище.

За такими обставинами, суду дійшов до висновку, що розмір заборгованості відповідача по процентам за користування кредитом складає 60,00 грн.

Згідно договору факторингу №11082021 від 11.08.2021р., право вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (клієнт) перейшло до позивача -ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор). Право вимоги, яке відступається, передано позивачу в розмірі заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за договором про надання за договором фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020 р., а саме у загальному розмірі 17433,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 5000,00 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 12433,00 грн. (а.с. 9-12).

Відповідно до 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Акт прийому-передачі реєстру боржників підписаний 11.08.2021 р. (а.с. 11), а відтак позивач набув право вимоги до відповідача з 11.08.2021 р.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що на момент укладання договору факторингу невиконані відповідачем зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (первісний кредитор) за договором фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020р. обмежувалися сумою 5060,00грн. (5000,00грн.- сума кредиту, 60,00 грн. проценти за користування кредитом), то в силу ст. 514 ЦК України, саме в такому розмірі позивач набув права вимоги до відповідача.

Доказів сплати відповідачем кредиту та процентів за користування кредитом, суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором про надання фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020р. та Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021р., в сумі 5060 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 5000 грн. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 60,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 5060,00 грн. (5000,00 грн.- сума кредиту, 60,00 грн. проценти за користування кредитом).

Позивачем надано до суду копія повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору №12322-11/2020 від 29.11.2020 р. за вих.№005008506-1 від 18.08.2021 р., яка адресована відповідачеві та в якій серед іншого, повідомлялася про укладання Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 р., розмір грошового зобов`язання, яке відповідач має сплатити позивачеві, та вимога про сплату такого зобов`язання (а.с. 13).

Проте, доказів передачі зазначеного повідомлення до організації поштового зв`язку та отримання цього повідомлення відповідачем, суду не надано, а тому суд дійшов до висновку про недоведеність направлення повідомлення на адресу відповідача.

Але, само по собі ненаправлення повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості не звільняє відповідача від виконання зобов`язань, які виникли за Договором про надання фінансового кредиту №12322-11/2020 від 29.11.2020 р., оскільки таке звільнення від виконання зобов`язання не передбачене діючим законодавством.

Отже, хоча й позивачем не надано доказів направлення письмового повідомлення відповідача про заміну кредитора, але зазначена обставина не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у Постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 17 433,50 грн. та сплатив судовий збір в сумі 2481 грн. (а.с. 26), суд задовольнив позовні вимоги частково в сумі 5060,00 грн. Отже, враховуючі принцип пропорційності розподілу судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 720,10 грн. (5060,00 грн.*2481,00 грн. / 17433,50 грн.).

Керуючись ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст. ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) заборгованість за кредитним договором №12322-11/2020 в розмірі 5060 (п`ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп. із яких: 5000 (п`ять тисяч) грн.00-коп. заборгованість за основною сумою боргу та 60 (шістдесят) грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, а також судовий збір в сумі 720 (сімсот двадцять) грн. 10 коп., а всього 5780 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 10 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Дата складення повного судового рішення 23 січня 2023 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї