Справа № 459/135/23
Провадження № 2/459/12/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

03 серпня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді заяву представника позивача адвоката Білецької Інни Миколаївни про компенсацію судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

УСТАНОВИВ:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.07.2023 у цивільній справі №459/135/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

14.07.2023 до суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що 18.10.2022 між адвокатом Білецькою І. М. та Хваліботою В. Я. було укладено договір надання правничої/ правової допомоги. Згідно умов даного договору за надання правової допомоги, передбаченої п 1.1 даного договору, Клієнт зобов`язувався сплатити адвокатові гонорар (винагороду) в розмірі 24 300, 00 грн. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 18.10.2022 та розрахунку суми гонорару за надану правничу/правову допомогу від 04.07.2023 загальна вартість послуг, фактично виконаних адвокатом на момент підписання даного акту становить 15 000, 00 грн, які остання просить стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд не вирішив питання про судові витрати.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи характер вирішуваного питання, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю, вирішено питання щодо стягнення судового збору, дане рішення постановлено 04.07.2023.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача із заявою про стягнення судових витрат із відповідача звернулася до суду 10.07.2023, про що свідчить відмітка Укрпошти на конверті.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України та ст. 254 ЦК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відтак, представник позивача звернулася до суду із вищевказаною заявою у встановлений процесуальним закон п`ятиденний строк.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правничої/ правової допомоги від 18.10.2022, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої/правової допомоги від 04.07.2023, розрахунок суми гонорару за надану правничу/правову допомогу, згідно якого сума гонорару становить 15 000, 00 гривень та квитанцію до прибуткового касового ордера № 06-23/04 від 04.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 сплатив 15 000, 00 ( п`ятнадцять тисяч) гривень на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.10.2022.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відтак, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які включають суму витрат на професійну правничу допомогу, що становить 15000,00 гривень.

Враховуючи те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, а також те, що позов задоволено в повному обсязі та те, що представник позивача підтвердила надані нею адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 15000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.