465/898/23
2-з/465/18/23
Ухвала

про відмову в забезпеченні позову

"17" лютого 2023 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Осадця Максима Теофільовича про забезпечення позову у цивільній справі №465/898/23 до пред"явлення позовної заяви, -

встановив:

Заявник звернувся в суд із заявою про забезпечення позову. Заяву обгрунтовує тим, що 03.06.2020 року постановою Верхового Суду за наслідками перегляду судових рішень Апеляційного суду м. Києва та Святошинського районного суду м. Києва, прийнято кінцеве рішення у справі про поділ майна колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема квартири АДРЕСА_1 , загальною вартістю 840 150 грн. 23.03.2022 року Франківським районним судом м. Львова ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_3 про визнання права користування житлом та вселення у квартиру АДРЕСА_1 (справа №465/3539/17, суддя Мартьянова С.М.). На підставі виданого судом 06.06.2022 року виконавчого листа, Франківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові Західного МРУ МЮ (м. Львів), 03.10.2022 року відкрито виконавче провадження №69960062. В межах вказаного виконавчого провадження проводяться виконавчі дії з метою забезпечення виконання судового рішення та вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . 01.12.2022 року до суду подана заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд такого заочного рішення, яка по сьогодні не розглянута. Зазначає, що очевидним є те, що розгляд справи щодо вирішення спору між співвласниками квартири АДРЕСА_1 може затягнутись, як затягується і розгляд заяв про перегляд заочного рішення про вселення ОСОБА_2 у вказану квартиру та відтермінування виконання такого судового рішення. З врахуванням завантаженості суду, частих відключень електроенергії, повітряних тривог, проведення судових експертиз, а також інших об`єктивних та суб`єктивних обставин, неможливо спрогнозувати і приблизні терміни вирішення відповідного спору. Відтак, просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку (зупинити виконавче провадження №69960062 від 03.10.2022 року про вселення ОСОБА_2 ), та заборони вчиняти дії щодо вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 .

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що сторона заявника має намір зупинити виконання рішення суду про вселення ОСОБА_2 , яке не скасоване і на даний момент є чинним.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову заявник не покликається на обставини подання позову до суду за захистом своїх прав, навпаки є наявне рішення суду, про скасування якого заявник ставить питання.

Стаття 149 ЦПК України не містить таку підставу для забезпечення позову як розгляд судом заяви про скасування заочного рішення, в обгрунтування чого покликаєтьсч заявник.

У заяві не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує імовірність порушення прав сторони заявника, а лише містяться посилання на імовірність такої можливості, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника. Тобто з наведеного вбачається, що заява належним чином немотивована та до неї не додані документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 pоку, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна або обмежений у праві власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідност. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідност.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 цієї статті, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.151 - 153 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Осадця Максима Теофільовича про забезпечення позову у цивільній справі №465/898/23 до пред"явлення позовної заяви - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь