Справа № 569/6499/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження

справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визначення частки у праві сумісної власності на земельну ділянку,

учасники справи в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення частки в спільній сумісній власності, обгрунтувавши свої вимоги тим, що позивачка успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює свідоцтва про право на спадщину від 02.03.2023, виданого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П. та копією Витягу з Державного реєстру речових прав. Власником 49/100 частки вказаного будинковолодіння є внук позивачки - ОСОБА_2 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після смерті ОСОБА_3 залишилось також інше спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0661 га, на якій знаходиться зазначений будинок, з кадастровим номером :01:051:0206, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 . Частки співвласників у спільній власності на земельну ділянку не визначені. У нотаріуса, до якого позивачка звернулася для оформлення спадщини, вона отримала роз`яснення, що з метою належного спадкування частини земельної ділянки, яка належала за життя її сину, необхідним є визначення часток кожного зі співвласників, в тому числі і померлого сина. У зв`язку з цим позивачка звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.04.2023 прийнято справу до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, натомість від її представниці надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі її довірительки, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 01.05.2023 подав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.09.2021 Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П., та копією Витягу з Державного реєстру речових прав № 324612002 від 02.03.2023, позивачка успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 71666865 від 02.03.2023, після смерті ОСОБА_3 було відкрито спадкову справу №68493942, номер у нотаріуса 21/2021.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось також інше спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0661 га, на якій знаходиться будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:051:0206, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 62551413 від 01.07.2016 та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 03.08.2015.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК).

За правилами ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно з ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ст.361 ЦК України, розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містять і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України).

За нормами ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року роз`яснено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що власниками земельної ділянки, що перебувала у спільній сумісній власності площею 0,0661 га, на якій знаходиться будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:051:0206, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, був померлий син позивачки ОСОБА_1 , а також відповідач - ОСОБА_2 , частки співвласників у спільній власності на земельну ділянку не визначені.

Згідно з пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Аналізуючи сукупність наведених та досліджених судом доказів та враховуючи пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що способом захисту прав позивачки буде визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що дасть можливість отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на належну її синові частку земельної ділянки.

За таких обставин та враховуючи, що іншого способу захисту прав позивачки немає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві сумісної власності на земельну ділянку задовольнити.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0661 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:051:0206, а саме:

- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 51/100 частки:

- ОСОБА_2 , жителю АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у розмірі 49/100 частки.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером: :01:051:0206.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складене та підписане 11.05.2023.

Суддя Левчук О. В.