Справа № 445/548/22
провадження № 2/445/98/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обгрунтування позову вказала, що 26.09.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 02.12.2019 року шлюб між ними було розірвано. Позивач вказує, що близько трьох років до розлучення відповідач не працював, про сім`ю не дбав, матеріально не забезпечував сина та не ніс витрат по утриманню спільно нажитого в шлюбі майна. Перебуваючи в шлюбі, відповідачем за спільні гроші з позивачем придбано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що при розірванні шлюбу спільно нажите ними майно не ділилося. Вказана квартира є їх спільною сумісною власністю. Однак, не зважаючи на це, відповідачем було замінено ключі від вхідних дверей у квартирі, та повідомлено про те, що він є одноосібним власником квартири. Вказаними діями відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні, володінні її власністю. Позивач просить поділити об`єкт спільної сумісної власності, відступитивід засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, визнавши за нею 2/3 частки спірної квартири, та за відповідачем - 1/3 частки спірної квартири.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив, в разі неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Тому, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.178 ЦПК України, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З копії рішення Золочівського районного суду Льваівської області від 02.12.2019 року, судом встановлено, що сторони з 26.09.2009 року по 02.12.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Папірянською О.О., ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 . Окрім того, згідно з п. 19 Договору, вказана квартира набувається покупцем у спільну сумісну власність подружжя за згодою дружини ОСОБА_1 , що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою.

На підставі вказаного вище договору купівлі-продажу, спірна квартира зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

Оскільки у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст.77,78) і це є її процесуальним обов`язком (ст. ст.12,81).

Таким чином, оскільки квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була набута у власність відповідачем під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі, на підставі ст.61 СК України, вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі, а тому вказане майно подружжя підлягає поділу.

Щодо відступлення від рівності часток, суд вважає зазначити наступне.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Позивачка як на підставу відступлення від засади рівності часток, просила врахувати, що на її утриманні знаходиться їх спільний з відповідачем син, який проживає разом з нею, що близько трьох років, які передували розірванню шлюбу, відповідач не працював, не дбав про сім`ю та матеріально не забезпечував їх неповнолітнього сина.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивачкою не підтверджено жодними належними та допустими доказами наведені в позовній заяві обставини, якими вона обгрунтовує свої вимоги, та за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірної квартири, а факт проживання неповнолітнього сина сторін разом із позивачкою, сам по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя.

З матеріалів справи судом встановлено, що за час шлюбу шлюбний договір (контракт) сторони не укладали та домовленості між ними не було, передбачені законом підстави для відступлення від засад рівності часток відсутні, а тому при поділі вказаної квартири між подружжям суд виходить з рівності часток сторін у справі в об`єкті спільної сумісної власності, тобто по 1/2 частині кожному.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Приписами частини 3статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3675,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.60, 61, 63, 68-70 СК України, 10,13,81,82,89,141,259,263,265,267-268, 280-283 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 3675,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 16.01.2023 року.

Суддя В. М. Сивак