Справа № 383/499/23
Номер провадження 2-о/383/30/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Адаменко І.М., у м. Бобринець Кіровоградської області, розглянувши матеріали справи №383/499/22 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернувся до суду із вказаною заявою.

На обґрунтування заяви вказує, що вона проживала разом з ОСОБА_2 з 2005 року, як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер від інсульту, після його смерті залишилася спадщина. Встановлення даного факту дозволить їй отримати спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Зокрема у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно правового висновку, зазначеного в Постанові Верховного Суду від 18.07.2022 року №755/9100/18 вказано, що наявність спору про право повинна встановлюватися за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У відповідності до статтей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявниця звернулася до суду саме із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження, хоча при цьому помилково вказала учасників справи як "позивач" та "відповідач", та зазначила, що встановлення факту необхідне їй для прийняти спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 ..

Однак, із наданих до заяви матеріалів слідує, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю пов`язана з доведенням факту прийняття спадщини, на яку можуть мати право інші спадкоємці, таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа № 522/11740/14-ц, провадження № 61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження № 61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, то залишає заяву без розгляду.

Оскільки із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, то заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, у зв`язку з чим у відкритті провадження з цих підстав суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 353, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі №383/499/23за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Заяву з додатками повернути заявниці ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявниці, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя І. М. Адаменко