Дата документу 22.03.2023Справа № 643/4675/21
Провадження № 2/554/4645/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про захист прав споживача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

На виконання розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» вказана справа була направлена за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Згідно акту передачі справ від 31 серпня 2022 року вище вказану справу передано з Московського районного суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, яка зареєстрована Октябрським районним судом м. Полтави 17 березня 2023 року за Вх № 18197/23-Вх.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року суддю Сініцина Е.М. визначено головуючим по справі.

Розглянувши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Підставами звернення з позовом за місцем свого проживання до Московського районного суду м. Харкова. позивач вказує Закон України «Про захист прав споживачів» та ч.5 ст. 28 ЦПК України.

Звернувшись до суду за місцем свого проживання із зазначеним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на порушення його прав, як споживача фінансових послуг, у зв`язку із укладенням договору позики на умовах фінансового кредиту.

В той же час, він не зазначає в позовній заяві, що у спірному договорі наявні тип кредиту та мета використання коштів, за наявності яких на правовідносини, що виникли між сторонами при укладенні цього договору поширюється дія положень Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем також не надано доказів, що строк погашення кредиту за оспорюваним договором становить більше одного місяця. Зі змісту позовної заяви навіть не вбачається, коли і в якому розмірі позивач отримав позику.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», вказаний Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В договорі про споживчий кредит зазначаються тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту, згідно з п.2 ч.1 ст. 12 вищевказаного закону.

Згідно з п.п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України вказано, що Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування», за якими дія вказаного закону не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, та положень ст. 11 Закону України «Про споживчий кредит», яка визначає, що цей закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування", суд приходить до висновку, що позивачем в позові не наведено даних і не додано докази, що оспорюваний договір містить умови, визначені законодавством для споживчого кредиту, що давало б можливість визначити, що на спірні відносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору позики недійсним, в якому не виклав зміст позовних вимог в частині захисту прав споживача та не виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги про захист прав споживача із зазначенням підтверджуючих ці обставини належних та допустимих доказів. Тобто, ним не заявлено вимог в межах дії Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача ТОВ «МІЛОАН» є м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21 (Шевченківський район м. Києва), що не відноситься до територіальної підсудності Московського районного суду м. Харкова та Октябрського районного суду м. Полтави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вона не підсудна Октябрському районному суду м. Полтави та підлягає переданню до Шевченківського районного суду м. Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Керуючись ст. ст.27,28,31,353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства зобмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про захист прав споживача передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Е.М. Сініцин.