Ужгородський міськрайонний суд
У Х В А Л А

13.03.2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання незаконними й неправомірними дій відповідачів, зобов`язання вчинити певні дії та визнання незаконними пунктів 1.9. та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 р. виконкому Ужгородської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2022 року ухваленому у справі № 308/13327/14-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 ; Визнано незаконним та скасовано пункти 1.9 та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 року виконкому Ужгородської міської ради ; визнано за ОСОБА_1 право володіння й розпорядження майном, згідно акту КП ЖРЕР №1 від 07.10.2011 року, яке було вивезено з квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємця за законом його матері ОСОБА_2 на 1/2 частину. В решті позовних вимог - відмовлено.

Під час розгляду справи, 23.06.2022 року позивач подав до суду письмовий виступ в судових дебатах, відповідно до якого, зокрема п.12 просив суд, всі судові витрати покласти на відповідачів. Зазначив, що детальний розрахунок витрат позивач ОСОБА_1 надасть суду в 5-ти денний термін з моменту інформування його про задоволення позовних вимог (відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України). Позивач просив під час розгляду справи стягнути судові витрати згідно остаточно наданих ним розрахунків.

06.09.2022 року до суду надійшла заява від позивача - ОСОБА_1 , шляхом поштового відправлення згідно штампу Укрпошти відправлення прийнято 30.08.22 про розподіл судових витрат, до якої долучено розрахунки фактично понесених судових витрат та докази (а.с. 96-131,Т.5) за якою він просить суд задовольнити повністю його розрахунки судових витрат.

29.09.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про виправлення помилок в розрахунках судових витрат, а саме:

- в частині судових витрат, що стосується сплаченого судового збору, просив також врахувати сплачений ним судовий збір який долучений до матеріалів апеляційної скарги від 08.08.2018 року в сумі 352,40 + 5 грн. комісії Приватбанку.

- в частині витрат на добові для харчування та проживання в м. Ужгород, відповідно до якого зазначив, що сума витрати на добові для харчування та проживання в м. Ужгороді становить 8610 грн., а не 3060 грн., як було зазначено в заяві від 06.09.2022 року.

В зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати в сумі 33678,76 грн.

Окрім цього, 10 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів відповідно до якої просив врахувати також його проїзд в поїзді Львів-Ужгород за 127 грн. на судове засідання, яке було призначено на 10.03.2023 року, проїзд в поїзді Ужгород Львів за 136,70 грн. та витрати на добові для його харчування та проживання в м. Ужгороді в сумі 600 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву про виправлення помилок в розрахунках судових витрат від 29.09.2022 року та заяву про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів від 10.03.2023 р.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про виправлення помилок в розрахунках судових витрат від 29.09.2022 року та заявою ОСОБА_1 про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів від 10.03.2023 року та доданими до них документами, суд прийшов до переконання про залишення їх без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз ч.8 ст.141 ЦПК України, свідчить, що вирішити питання про судові витрати після прийняття рішення, можливо лише за умови заявлення або подання особою заяви про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів, тобто, до прийняття судового рішення. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

З матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи, 23.06.2022 року позивач подав до суду письмовий виступ в судових дебатах, відповідно до якого, зокрема п.12 просив суд, всі судові витрати покласти на відповідачів. Зазначив, що детальний розрахунок витрат позивач ОСОБА_1 надасть суду в 5-ти денний термін з моменту інформування його про задоволення позовних вимог (відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України). Позивач просив під час розгляду справи стягнути судові витрати згідно остаточно наданих ним розрахунків.

25.08.2022 року Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ухваленому у справі № 308/13327/14-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 ; Визнано незаконним та скасовано пункти 1.9 та 1.10 рішення № 373 від 05.10.2011 року виконкому Ужгородської міської ради ; визнано за ОСОБА_1 право володіння й розпорядження майном, згідно акту КП ЖРЕР №1 від 07.10.2011 року, яке було вивезено з квартири АДРЕСА_1 , як спадкоємця за законом його матері ОСОБА_2 на 1/2 частину. В решті позовних вимог - відмовлено.

06.09.2022 року до суду надійшла заява від позивача - ОСОБА_1 , шляхом поштового відправлення згідно штампу Укрпошти відправлення прийнято 30.08.22 про розподіл судових витрат, до якої долучено розрахунки фактично понесених судових витрат та докази за якою він просить суд задовольнити повністю його розрахунки судових витрат.

Однак, 29.09.2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про виправлення помилок в розрахунках судових витрат та 10 березня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів.

Звернувшись 29.09.2022 року до суду із заявою про виправлення помилок в розрахунках судових витрат та 10 березня 2023 року про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів, заявником пропущено п`ятиденний строк, передбачений ст. 141 ЦПК України; вказаний строк є припинальним і поновленню не підлягає.

Таким чином, суд констатує, що такі докази подано представником позивача з пропуском строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання, тобто після закінчення судових дебатів та після ухвалення рішення в справі, у випадку відсутності відповідної заяви сторони, зробленої до закінчення судових дебатів у справі.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що строк подачі заяви про розподіл судових витрат не підлягає поновленню, а тому подану заяву ОСОБА_1 про виправлення помилок в розрахунках судових витрат від 29.09.2022 року та заяву ОСОБА_1 про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів від 10.03.2023 р. слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 259,260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення помилок в розрахунках судових витрат від 29.09.2022 року та заяву ОСОБА_1 про розрахунок додаткових витрат та долучення додаткових доказів від 10.03.2023 року - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали - 14.03.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца