У Х В А Л А

Справа № 183/9326/23

№ 2-н/183/1614/23

21 серпня 2023 року м.Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Оладенко О.С. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, за період з 01 січня 2019 року по 31 травня 2023 року, які були надані за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 21187, 63 грн., 15,96 грн. - 3 % річних, 8,93 грн. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, вважаю що відсутні підстави для видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до розрахунку стягувач просить стягнути заборгованість за період 01 січня 2019 року по 31 травня 2023 року, тобто за період, що перевищує строк позовної давності.

Стосовно посилань заявника на карантинні обмеження, як на підставу продовження строку позовної давності, суд зазначає, що такі аргументи можуть бути оцінені лише в межах розгляду справи в порядку позовного провадження, а не наказного.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з тим, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.165 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 21 серпня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.