23.01.2023 227/44/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 січня 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іщенко Олена Василівна, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання звільнення незаконним, працевлаштування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іщенко О.В. звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ФОП ОСОБА_3 , в якому просить: визнати наказ №0105 від 01.05.2022 року відповідача про звільнення позивача незаконним; зобов`язати відповідача працевлаштувати позивача до ФОП ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на користь позивача суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 52600,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 20000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8650,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає, що вона не може бути прийнята до провадження, так як не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного:

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положення статті 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачає вичерпний перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 52600,00 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. не є вимогами, які стосуються виплати позивачу заробітної плати та поновлення останнього на роботу, а тому в цій частині останній не звільняється від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав працівників від незаконного звільнення з роботи, і не входить до структури заробітної плати, оскільки середній заробіток не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Згідно із Законом України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, що подаються до суду фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вказане, позивачу необхідно надати до позовної заяви докази сплати судового збору за вимоги про стягнення з відповідача на свою користь суми заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 52600,00 грн. та за вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., або надати до суду докази звільнення від сплати судового збору.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач просить стягнути з відповідача суму заробітної плати за час вимушеного прогулу, який за її підрахунками, складає 52600,00 грн., однак позивачем не вказано ані в позовній заяві, ані в окремому вигляді належного розрахунку цієї суми, зокрема, періоду за який її нараховано.

Крім того, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлені строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, а саме із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

З питань відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівник може звернутися до суду не пізніше тримісячного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

З позовної заяви вбачається, що засобами електронного зв`язку позивачу було надіслано копію наказу №0105 від 01.05.2022 року про її звільнення з 10.05.2022 року у зв`язку із ліквідацією ФОП ОСОБА_2 .

Враховуючи, що позивачем не зазначено коли саме вона отримала засобами електронного зв`язку вказаний наказ про її звільнення від 01.05.2022 року та не надано ніяких доказів та підтверджень, суд вбачає пропуск строку звернення до суду, тому позивачу необхідно надати докази, якими вона обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іщенко Олена Василівна, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання звільнення незаконним, працевлаштування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - фізична особа - підприємець ОСОБА_3 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію вказаної ухвали надіслати позивачу та її представнику.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя С.А. Притуляк

23.01.2023