Справа № 495/8047/22
Номер провадження 2/495/1242/2023
06 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого-одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі судового засідання Саханові О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів -
Стислий виклад позиції позивача.
13.10.2022 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; Паспорт: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 ) 209 993,00 грн. безпідставно набутих коштів, 9 958.85 грн. 3 % річних, 59 914,57 грн. - інфляційних втрат;
- стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; Паспорт: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
02.03.2022 року відбулось повторне випадкове списання коштів з рахунку позивача на рахунок відповідача в результаті чого з рахунку ОСОБА_1 було списано 149 995,00 грн., що підтверджується квитанціями:
З огляду на ситуацію, що склалась позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, однак відповідач проігнорував прохання позивача повернути кошти.
Помилкове отримання відповідачем коштів сталось внаслідок помилки роботи банківської системи, а сам відповідач не мав правових підстав зберігати в себе чужі кошти та відповідно до вимог чинного законодавства повинен був повернути такі кошти протягом трьох банківських днів, однак цього не було зроблено.
Враховуючи вищеописані обставини, а також відсутність у відповідача законних підстав зберігати помилково отримані кошти, вбачається, що ОСОБА_2 набув у власність 209 993,00 грн. без жодної правової підстави (безпідставно набуті кошти), а тому позивач має законне право вимагати повернення безпідстано набутих коштів.
Таким чином, позивач має право нарахувати % річних та інфляційні втрати на суму майна, яке безпідстано набули Відповідачі.
Враховуючи вищенаведене, позивач надає обґрунтований розрахунок % річних за прострочення Відповідачем грошових зобов`язань.
Дата початку нарахування: 06.03.2021.
Дата закінчення нарахування: 03.10.2022.
Відсоткова ставка: 3% річних.
Розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]
Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
Всього: 577 9 958.85
Всього: сума 3 відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.03.2021 року по 03.10.2022 року складає 9 958.85 грн.
Також, Позивач надає обґрунтований розрахунок інфляційних за прострочення грошових зобов`язань Відповідача.
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Розрахунок інфляційних збитків.
Місяці простроченняІндекси інфляціїСума боргуЗбитки від інфляції
Всього: 59 914,57
Сума інфляційних збитків за вказані періоди складає 59 914,57 грн.
Таким чином, у зв`язку з неповерненням безпідставно набутих коштів позивач вважає, що відповідачем має бути відшкодована вказана сума інфляційних витрат.
З огляду на однаковий розмір коштів які списувались з рахунку позивача, а також враховуючи мінімальних час між операціями, вбачається, що списання коштів відбулося помилково. Враховуючи те, що відповідач не повернув кошти які отримав внаслідок помилки, а тому, можна дійти висновку, що відповідач безпідставно набув кошти на суму 209 993,00 грн., які позивач бажає повернути у визначений законом спосіб.
Ухвалою суду від 17.10.2022 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
06.02.2023 року сторони у судове засідання не з`явились.
Позивач в судове засідання не з`явився. Однак представник позивача адвокат Ориник А.Р., подав до суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу без участі позивача та його представника. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Судові повістки, які надсилалася відповідачу за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 , на судові засідання, були повернуті до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Таким чином суд здійснив все залежне від нього задля повідомлення відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Як зазначає позивач - ОСОБА_1 , що 24.02.2021 року внаслідок збою в роботі сайту ПриватБанк відбулося випадковий перерахунок коштів з рахунку ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 в результаті чого з рахунку позивача було списано 59 998,00 грн.
Так судом було встановлено, що вищезазначений факт підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:
Позивач зазначає, що 02.03.2022 року відбулось повторне випадкове списання коштів з рахунку позивача на рахунок відповідача в результаті чого з рахунку ОСОБА_1 було списано 149 995,00 грн.
Так судом було встановлено, що вищезазначений підтверджується факт письмовими доказами по справі, а саме:
З огляду на ситуацію, що склалась позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути кошти, однак відповідач проігнорував прохання Позивача повернути кошти.
Так суд приходить до висновку, що помилкове отримання відповідачем коштів сталось внаслідок помилки роботи банківської системи, а сам відповідач не мав правових підстав зберігати в себе чужі кошти та відповідно до вимог чинного законодавства повинен був повернути такі кошти протягом трьох банківських днів, однак цього не було зроблено.
З огляду на однаковий розмір коштів які списувались з рахунку позивача, а також враховуючи мінімальних час між операціями, вбачається, що списання коштів відбулося помилково. Дана інформація взята з квитанцій про списання коштів.
Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Главою 83 ЦК України визначені загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Таким чином стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи-набувача частини її майна, що набуте поза межами правової підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього (постанова Верховного суду від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18).
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Вищенаведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2013 по справі № 6-88цс13).
Щодо необхідності умов за яких набуття або збереження майна буде вважатися без правової підстави наведено у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 915/411/19. Так, згідно даної постанови суд визначив, що: «По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 915/411/19, постанові Верховного Суду від 21.02.2020 по справі № 910/660/19 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 по справі № 922/2413/19.
Враховуючи вищеописані обставини, а також відсутність у Відповідача законних підстав зберігати помилково отримані кошти, вбачається, що ОСОБА_2 набув у власність 209 993,00 грн. без жодної правової підстави (безпідставно набуті кошти), а тому Позивач має законне право вимагати повернення безпідставно набутих коштів.
Згідно ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
За змістом частини першої статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач набув кошти без правової підстави, а тому повинен повернути безпідставно набуті кошти.
Окрім цього, варто зазначити щодо стягнення % річних та інфляційних втрат за час користування безпідставно набутими коштами Позивача.
Згідно з частиною другою статті 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, Позивач має право нарахувати % річних та інфляційні втрати на суму майна, яке безпідстано набули відповідачі.
Враховуючи вищенаведене, Позивач надає обґрунтований розрахунок % річних за прострочення Відповідачем грошових зобов`язань.
Дата початку нарахування: 06.03.2021.
Дата закінчення нарахування: 03.10.2022.
Відсоткова ставка: 3% річних.
Розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]
Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки
Всього: 577 9 958.85
Всього: сума 3 відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 06.03.2021 року по 03.10.2022 року складає 9 958.85 грн.
Також, Позивач надає обґрунтований розрахунок інфляційних за прострочення грошових зобов`язань Відповідача.
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Розрахунок інфляційних збитків.
Місяці простроченняІндекси інфляціїСума боргуЗбитки від інфляції
Всього: 59 914,57
Всього: сума інфляційних збитків за вказані періоди складає 59 914,57 грн.
Щодо обраного Позивачем способу захисту шляхом стягнення з Відповідача безпідставно набутих коштів, суд що такий спосіб захисту прав ефективним з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Такі способи захисту, як вимога стягнути безпідставно набуті грошові кошти та сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами передбачені ст.ст. 16, 625, 1212-1214 ЦК України.
Висновки суду.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , стосовно стягнення понесених ним витрат на правничу допомогу.
Керуючись 1-5, 27, 56, 161, 162, 164, 171, 176, 233, 236, 238 ГПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; Паспорт: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 ) 209 993,00 грн. безпідставно набутих коштів, 9 958.85 грн. 3 % річних, 59 914,57 грн. - інфляційних втрат.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; Паспорт: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.О.Боярський