Справа № 348/98/22
Провадження № 22-ц/4808/161/23
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

учасники справи

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Моторне транспортне страхове бюро України,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України)

апеляційну скаргу Моторного транспортного страхового бюро України

на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Грещук Р.П.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з зазначеними вимогами про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог вказали, що 12.11.2020 року близько 22 год 00 хв ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки Volkswagen Toureg, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою сполученням Івано-Франківськ Надвірна, допустив зіткнення із автомобілем марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок події ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву печінки та був доставлений у КНП Івано-Франківська ОКЛ. У зв`язку з чим, починаючи з 12.11.2020 року по 28.09.2021року, здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000595 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франкіської області від 12 листопада 2021 року визнано винним ОСОБА_3 у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №382/21-28 від 17.02.2021 року встановлено загальну суму вартості ремонтних робіт у розмірі 6545 грн; загальну суму фарбування у розмірі 12807,52 грн, загальна сума запчастин у розмірі 36354,74 грн, а загальна вартість ремонту 55707,26 грн.

В період з 12 листопада 2020 року по 28 вересня 2021 року автомобіль знаходивсая на арешт майданчику.

Позивачі зазначили, що Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ат5070еі, який наявний в матеріалах справи кримінального провадження є підроблений та не перебуває в жодній базі даних, а тому обов`язок по сплаті страхових виплат лежить на Моторному транспортному страховому бюро України.

Враховуючи вищевикладене, просили суд стягнути на їх користь з ОСОБА_3 , Моторного транспортного страхового бюро України завдані збитки у розмірі 55707,26 грн, а також збитки пов`язані зі сплатою орендної плати за користування автомобілем за період з 12.11.2020 року по 28.09.2021 року, оскільки автомобіль перебував на штраф майданчику та в неробочому стані. Стягнути на користь ОСОБА_2 грошові кошти пов`язані із недоотриманням доходів за період з 12.11.2020 року по 28.09.2021 року, виходячи із розміру 30000 грн за кожен місяць. Стягнути на користь позивачів з відповідачів моральну шкоду в розмірі 22700 грн.

У травні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було подано заяву про зменшення позовних вимог, яку підтримали під час судового розгляду, просили суд стягнути на їх користь з відповідача Моторного транспортного бюро страхового бюро України завданих грошових збитків в розмірі 55707,26 грн та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1961, 28 грн, витрати за послуги евакуатора у розмірі 1200, 00 грн, стягнути судовий збір.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року заявлені вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивачів 55707,26 грн заподіяних матеріальних збитків, 1961,28 грн витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи (висновок експерта №382/21-28 від 17.02.2021 року), 1200 грн витрат з оплати вартості послуг евакуатора. Вирішено питання щодо судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Моторне транспортне страхове бюро України звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом. Статтею 33 даного Закону регламентовано дії потерпілих осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Власником пошкодженого транспортного засобу автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 не виконано обов`язків, передбачених ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив МТСБУ у встановлений Законом строк про дорожньо -транспортну пригоду, не надав для огляду пошкоджений автомобіль, тому у МТСБУ не виникло обов`язків щодо здійснення регламентної виплати.

Крім того, звертає увагу суду, що позивачі взагалі не звертались до МТСБУ із повідомленням/заявою про дорожньо-транспортну пригоду та отримання регламентної виплати. Скаржник вказав, що ДТП відбулося 12.11.2020 року, з позовною заявою до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області позивачі звернулися 31.12. 2021 року,тобто з пропуском річного строку для такого звернення, що у відповідності до п.37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у здійсненні регламентної виплати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначали, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.

Щодо пропуску однорічного терміну звернення до МТСБУ про відшкодування шкоди звертають увагу суду на позицію Верховного Суду викладену в постанові від 09.11.2022 року у справі №366/2985/19 та зазначили, що ДТП відбулося 02.11.2020 року близько 22 год 00 хв. З 12.11.2020 року по 28.09.2021 року, здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000595 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В подальшому, постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.12.2021 року постанову Надвірнянського районного суду від 12 листопада 2021 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін. Отже фактично, вину іншого учасника ДТП ОСОБА_3 було встановлено тільки 12.11.2021 року. Тобто в термін, який складає 12 місяців та 27 днів, а тому при відсутності вини позивачі не мали правових підстав з причин незалежних від них стягувати грошові кошти від страховика, а саме МТСБУ, а тому вважають, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 55707,26 грн і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн * 100 = 268400 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що судом були встановлені наступні обставини: 12.11.2020 року близько 22 год 00 хв в с. Тисменичани по вул. Грушевського, Надвірнянського району, Івано-Франківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_2 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву печінки та був доставлений у КНП Івано-Франківська ОКЛ, в зв`язку з чим, починаючи з 12.11.2020 року і по 28.09.2021 року здійснювалося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000595 від 13.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2021 року, дане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

В період з 12.11.2020 року по 28.09.2021 року автомобіль знаходився на арешт майданчику, так як по кримінальному провадженні проводилися слідчі дії. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_3 автомобілю марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував позивач ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , було завдано пошкодження, а саме: пошкодження лівих дверей, задніх правих дверей, переднього бамперу, правого порогу, елементів передньої підвіски, лівого дзеркала, лівого поворотника, лівого переднього колеса КТЗ.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 17.02.2021 року №382/21-28 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 55707, 26 грн.

Суд встановив, що на дату скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована не була. Встановивши вказані обставини суд дійшов висновку, що відповідно підпункту «а» пункту 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння - транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивачі не отримали страхового відшкодування. Оскільки одним із завдань Моторного бюро є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку про стягнення з МТСБУ на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 55707, 26 грн.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В пункті 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Одним із завдань Моторного бюро є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння - транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (стаття 33 Закону №1961-IV).

Страховик зобов`язаний після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (пункт 34.1 статті 34 Закону № 1961-IV).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка має містити певні відомості та визначені Законом додатки до заяви (пункт 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV).

Відповідно підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати), є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV). Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

У зазначеній вище постанові Великої Палати Верховного суду викладено правовий висновок, згідно якого «при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку».

Разом з тим, судом встановлено, що ДТП сталося 12 листопада 2020 року, до суду позивачі звернулись 12 січня 2022 року (про що свідчить конверт поштового відправлення), в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачі зверталися до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про страхове відшкодування впродовж одного року.

Звертаючись до суду, позивачі в позовній заяві не посилалися на те, що не звернення до МТСБУ було обумовлене обставинами, які не залежали від їх дій, та ними було здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування, а тому з огляду на вищевикладене відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Посилання позивачів у відзиві на апеляційну скаргу про те, що вину іншого учасника ДТП ОСОБА_3 було встановлено 12 листопада 2021 року, а тому позивачі не мали правових підстав стягувати грошові кошти від страховика, а саме МТСБУ, колегія суддів відхиляє, оскільки на вказані обставини позивачі у позовній заяві не посилалися і вказані обставини не були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Посилання позивачів щодо застосування висновків, які викладені у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №366/2985/19 колегія суддів не приймає, оскільки фактичні обставини справи №366/2985/19 із вказаною справою не є тотожними.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В ч. 1ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржником при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн, оскільки апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню, то з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь відповідача підлягають стягненню судові втрати по сплаті судового збору у розмірі по 744,30 грн з кожного.

Керуючись ст. ст.256,259,367,374,376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторного транспортного страхового бюро України задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27 жовтня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, витрати по сплаті судового збору у розмірі по 744,30 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева