Провадження №2/756/4560
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

При цьому, підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

У той же час, вичерпний перелік умов для застосування альтернативної підсудності визначений ст.28 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей.

Разом з тим, позови щодо визначення місця проживання малолітніх дітей не відноситься до позовів, до яких можуть бути застосовані правила альтернативної підсудності.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулася до суду з позовом за своїм місцем проживання, проте жодних об`єктивних умов, передбачених ст. 28 ЦПК України, для застосування альтернативної підсудності у даному випадку немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з відповіддю № 190389 від 18.08.2023 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що підстави для застосування альтернативної підсудності відсутні, беручи до уваги, що відповідач зареєстрований у Фастівському районі Київської області, враховуючи приписи ч.1 ст. 27 ЦПК України, справа підлягає направленню на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області (вул. Івана Ступака, буд. 25, м. Фастів, Київська обл., 08500) за правилом загальної підсудності, за місцем проживання відповідача-фізичної особи.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей передати на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області (вул. Івана Ступака, буд. 25, м. Фастів, Київська обл., 08500).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха