У х в а л а

20 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 758/3438/20

провадження № 61-12866ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , третя особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТзОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року позов ТзОВ «Кредитні ініціативи задоволено. Звільнено з-під арешту майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 33768266, виданий 09 липня 2013 року. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року, скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» залишено без розгляду.

25 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ТзОВ «Кредитні ініціативи» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, мотивовано тим, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції заявник отримав 27 липня 2023 року, не надавши, при цьому, належних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2023 року касаційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» залишено без руху для усунення її недоліків та запропоновано заявнику надати: мотивоване обґрунтування пропуску строку разом з належними доказами на підтвердження зазначених обставин (якими можуть бути, як приклад: довідка із суду щодо дати первинного надіслання (отримання/неотримання) заявником та/або його представником копії судового рішення апеляційного суду, поштового відділення зв`язку тощо), або навести інші підстави та надати до суду разом із відповідними доказами; документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2023 року заявник направив до суду документ, що підтверджує сплату судового збору разом зі скріншотом з електронної пошти, помилково вважаючи, що вимоги ухвали касаційної інстанції ним виконано.

Як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження заявник повторно посилається, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ним отримано 27 липня 2023 року, однак під вказаною датою, тобто 27 липня 2023 року, у графі переліку надісланих «київський апеляційний» документів скріншоту електронної пошти, наданої заявником, вбачається, що судом апеляційної інстанції було надіслано, у заявлений день, ухвалу суду про відкриття провадження, тобто вказана заявником інформація належним чином не підтверджена.

Отже заявник фактично повторно посилається на ті ж самі обставини, на які вже судом була надана правова оцінка, однак не надає суду запитувані докази на підтвердження зазначених обставин пропуску строку в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути: довідка із суду тощо.

Зазначені заявником підстави пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не беруться судом до уваги враховуючи таке.

Аналізом матеріалів касаційного провадження № 61-12866ск23, з урахуванням оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, судом установлено, що на порушення вимог статті 390 ЦПК України, касаційну скаргу подано 25 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відповідно до даних офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, повний текст якої складено 10 липня 2023 року, оприлюднено 12 липня 2023 року, з урахуванням того, що саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» зверталося до суду з позовом, а тому мало цікавитись розглядом своєї справи.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заявником не надано Верховному Суду доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України та про обставини, які об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу у передбачений ЦПК України строк.

Отже Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки ТзОВ «Кредитні ініціативи» не надало суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку.

На даний час інших звернень від ТзОВ «Кредитні ініціативи» до Верховного Суду не надходило.

Отже, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 липня 2023 року заявником не виконано.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, однак заявник не скористався своїми процесуальними правами, не проявив належної обачності у захисті своїх прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Заявник не демонстрував готовність брати участь у розгляді цієї справи.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти підстави для поновлення строків для оскарження, які мають виправдовувати втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Відтак, касаційна скарга подана до суду після закінчення строків, установлених законодавством й підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних перешкод у своєчасному поданні заявником касаційної скарги й не виправдовують пропуск процесуального строку на її подання.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлено діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції й так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми й змісту скарги, у тому числі й щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Відтак, Верховний Суд констатує, що заявником не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали вчасно звернутися до суду з касаційною скаргою, скориставшись своїми процесуальними правами.

Указана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

ЄСПЛ зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян