Справа № 466/6611/22
Провадження № 2/466/531/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання Семків Х.І.,

справа №466/6611/22,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду в м.Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа відділ «Служба у справах дітей» Личаківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, та просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за фактичним місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього року сімейне життя між подружжям погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з 2022 року сторони проживають окремо один від одного. Оскільки між позивачем та донькою з народження зав`язався сильний психологічний контакт, прив`язаність один до одного, вони проводять багато вільного часу разом просить визначити місце проживання з батьком.

Відповідач не скористалася правом подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 05.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив здійснити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 04.10.2022 суд зобов`язав відділ «Служба у справах дітей» Личаківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надати акт обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та висновок щодо доцільності проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні.

Ухвалою від 11.11.2022 суд виключив третю особу відділ «Служба у справах дітей» Личаківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у розгляді даної справи.

Залучив орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до участі з розгляду спору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Зобов`язав орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради надати акт обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та висновок щодо доцільності проживання дитини з батьком ОСОБА_1 , одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні.

Ухвалою від 03.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судове засіданні позивач не прибув, однак скерував клопотання від 16.01.2023 про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибула, однак скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У заяві від 16.09.2022 позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову /арк.спр.28/

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду копію висновку органу опіки та піклування, а також клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу в його відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих.-117763 від 30.12.2022.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.09.2022.

У шлюбі у них народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /арк.спр.17/.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 49 ЦПК України, право на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмови від позову, зміни підстав або предмета позову належить виключно позивачеві.

Згідно зі ст. 175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. 49, 265 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

У позовній заяві позивач зазначає, що через різне місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали суперечки з приводу проживання та виховання їхньої доньки та ними досягнуто згоду стосовно визначення місця проживання дитини, а саме донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживатиме з батьком ОСОБА_1 за адресою постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих.-117763 від 30.12.2022 на засіданні комісії мати ОСОБА_4 не заперечує щодо проживання доньки з батьком.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до абз.2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Фактично спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживала і від якого мати дитини не вимагала зміни її місця проживання протягом тривалого часу. Разом з тим, як вбачається з поданих заяв сторонами, колишнє подружжя проживає разом з донькою за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Після звернення батька дитини до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, відповідач у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду даної справи про визначення місця проживання дитини разом з собою, не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дитини із мамою суду не надала.

Також суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №260001-вих.-117763 від 30.12.2022, відповідно до не вбачається, що між сторонами є спір щодо визначення місця проживання дитини.

За встановлених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом з ним, між батьками дитини виник спір саме щодо її місця проживання, оскільки мати дитини не вимагала від батька дитини змінити її місце проживання, не порушувала в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з собою, при вирішенні органом опіки та піклування питання про визначення місця проживання дитини, відповідач не заперечувала, що дитина фактично проживає з батьком і нею разом.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Вказані обставини підлягають перевірці судом.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та принаймні існувати на час вирішення справи в суді.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, тому судові витрати слід залишити за позивачем. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 141, 150, 160, 161 СК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 січня 2023 року.

Суддя П. С. Невойт