Справа № 720/2655/22
Провадження № 2-др/720/7/23
30 березня 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Скриндіца С.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В судове засідання представник позивача не з`явився, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового засідання з розгляду даної заяви.
Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на їх необґрунтованість, зокрема на відсутність співмірності таких витрат із складністю справи та наданими адвокатом послугами. Одночасно зазначив, що заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду, оскільки вона подан із порушенням строків, передбачених ст. 141 ч. 8 ЦПК України.
Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 07 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму франшизи внаслідок виникнення страхового випадку під час дорожньо-транспортної пригоди 25 грудня 2021 року в розмірі 1500 гривень. В решті позовних вимог відмовлено.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Представником відповідача до видалення суду до нарадчої кімнати було зроблено заяву про надання доказів суду на підтвердження наявних у справі витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення та такі докази подані до суду 17 березня 2023 року, тобто протягом п`яти днів після виготовлення та підписання повного тексту рішення суду.
За вказаних обставин, суд вважає, що заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу подано до суду в строки передбачені ст. 141 ч. 8 ЦПК України, у зв`язку із чим заява представника позивача про залишення без розгляду заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає відхиленню.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Вирішуючи дану заяву суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При цьому не співмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19.
Як зазначено Верховним Судом в постанові від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З розділу 4 договору № 1 від 28 листопада 2022 року про надання правничої допомоги вбачається, що відповідач та його адвокат визначили, що вартість наданої правничої допомоги та компенсації фактичних витрат на надання правничої допомоги оформляється додатковим договором.
З додатку № 1 від 27 грудня 2022 року до договору № 1 від 28 листопада 2022 року про надання правничої допомоги слідує, що вартість наданої правничої допомоги та компенсації фактичних витрат на надання правничої допомоги розраховується погодинно, яка становить 1950 гривень.
З попереднього розрахунку суми судових витрат від 27 грудня 2022 року слідує, що частина наданих адвокатом послуг (усна консультація - 1 година, правовий аналіз претензії - 2 години, підготовка відповіді на претензію - 2 години) були проведені до визначення вартості наданої правничої допомоги відповідно до додатку до договору № 1 від 27 грудня 2022 року.
Дані послуги також не охоплюються судовим провадженням цивільної справи, оскільки проведення у справі було відкрито 20 грудня 2022 року, тобто фактично до надання таких послуг.
З матеріалів провадження вбачається, що в межах цивільної справи представник відповідача 26 грудня 2022 року ознайомився із матеріалами цивільної справи, які становили 41 аркушів; 27 грудня 2022 року направив на адресу суду відзив на позовну заяву на 4-х аркушах із додатком у вигляді відповіді на претензію та попереднього розрахунку судових витрат з квитанцією до прибуткового касового ордеру.
Відповідно до протоколу судового засідання, яке мала місце 20 лютого 2023 року адвокат Боднарюк В.І. фактично приймав участь в одному засіданні тривалістю 1 година 06 хвилин.
Крім того, суд при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу також звертає особливу увагу на складність даної справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, тривалість і кількість судових засідань, кількість сторін та їх представників.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3900 гривень, що становить 2 години надання адвокатом правничої допомоги у даній справі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, був задоволений судом на суму франшизи в розмірі 1500 гривень, що у процентному співвідношенні до суми позову становить 2,4 %. Тобто, у процентному співвідношенні було відмолено в позові на 97,6 %.
Зважаючи, що суд присуджує понесені документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то розмір витрат на професійну правничу допомогу у процентному співвідношенні до задоволеної суми позову становить 3806 гривень 40 копійок
А саме, 3900 гривень х 97,6 % : 100 % = 3806,6 гривень.
Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та витраченого ним часу на участь у судових засіданнях по даній справі, суд вважає обґрунтованими заявлені ним вимоги щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3806 гривень 40 копійок, які є співрозмірними з ціною позову у даній справі, відповідають як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 520/9831/19.
На підставі ст.ст. 133 ЦПК України, суд керуючись ст. 270 ЦПК України, -
Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3806 (трьох тисяч вісімсот шість) гривень 40 копійок.
В решті вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ляху Г.О.