14.03.2023 227/314/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 2007 року про що 08 квітня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис №02 (повторне свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (запис поновлено). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом із позивачем. Мають з відповідачем зовсім різні погляди на шлюб, сім`ю, не зійшлись характерами. Шлюб має формальний характер, сімейні відносини розірвані, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлена. До суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 2007 року про що 08 квітня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис №02 (повторне свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (запис поновлено)(а.с.16).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно (а.с.14).

Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу та не бачить можливості примирення. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Даних, які б свідчили про те, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного,

Суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

Враховуючи встановлені судом обставини, небажання позивача підтримувати подружні відносини з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дітей, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, згідно квитанції № E46X-KCTH-771T-2X05 від 03.02.2023 року, що міститься у матеріалах справи (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведені норми, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд вважає розподілити судові витрати таким чином:

повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, згідно квитанцій № E46X-KCTH-771T-2X05 від 03.02.2023 року на суму 1073,60 грн, що складає 536,80 грн;

50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, що складає 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 23 листопада 2007 року про що 08 квітня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис №02.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції № E46X-KCTH-771T-2X05 від 03.02.2023 року, що складає 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На підставі ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

14.03.2023