Справа № 466/4075/21 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/276/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

31 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі судді Шеремети Н.О., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зі Стрийської районної державної адміністрації Львівської області на базі якої утворена і діє Стрийська районна військова адміністрація Львівської області на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. середнього заробітку у відшкодування затримки розрахунку при звільненні та 908,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 ,подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Однак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення відшкодування у виді середнього заробітку внаслідок затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, а відтак до даних правовідносин не підлягає застосуванню п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», як підстава щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім того, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), судовий збір при поданні апеляційної скарги на рішення суду сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Виходячи із характеру спірних правовідносин, за подання апеляційної скарги на рішення суду, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 1362 грн. 00 коп. (908,00 грн. х 150% = 1362 грн.) за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Личаківському районі м. Львова (Личаківський)

22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ):38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код бюджетної класифікації: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, таку необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2022 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Документ, що підтверджує сплату судового збору або докази про звільнення від сплати такого у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

Невиконання вимог даної ухвали є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення апелянту відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України.

Суддя Львівського апеляційного суду Н.О. Шеремета