ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/838/23 Справа № 206/5871/21 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городнича В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року

по справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2021 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову АТ «ДТЕК Дніпроенерго» зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого Придніпровською ГРЕС 04.09.1998 згідно розпорядження №1971 від 04.09.1998 реєстраційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 належала квартира по АДРЕСА_1 , що підтверджується іпотечним договором від 27.09.2007 №014/137407/3182/82. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 01.09.2014 по 29.02.2016 були зареєстровані та мешкали у вищезазначеній квартирі. АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за даною адресою у вказаний період надавав споживачам комунальні послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення. Розрахунки за спожиті послуги відповідачами проводилися несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.03.2016 становить 10351,22 грн., а саме: заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.09.2014 по 29.02.2016 у розмірі 7683,08 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 01.09.2014 по 29.02.2016 у розмірі 2668,14 грн. АТ «ДТЕК Дніпроенерго» звертався до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу. 29.04.2016 Самарським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення у розмірі 10351,22 грн. та судового збору у розмірі 689,00 грн. 21.07.2021 Самарським районним судом м.Дніпропетровська винесена ухвала про скасування судового наказу. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення у розмірі 10351,22 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» суму заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення у розмірі 10351,22 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року просить скасувати рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «ДТЕК Дніпроенерго» відмовити.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до іпотечного договору №014/137407/3182/82/1 від 27.09.2007 ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Придніпровською ГРЕС 04.09.1998 гідно розпорядження №1971 від 04.09.1998 реєстраційний №20116498, належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12).

Відповідно до довідки №9619 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.11.2018 до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 (зареєстровано 13.07.2000, знято з реєстрації 14.06.2018), ОСОБА_2 (зареєстровано 29.06.1983, знято з реєстрації 14.06.2018) та ОСОБА_3 (зареєстровано 18.06.2009, знято з реєстрації 14.06.2018) (а.с. 13).

АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за даною адресою у період з 01.09.2014 по 29.02.2016 надавав споживачам комунальні послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення.

При цьому, судом першої інстанції враховано, що відповідачі в межах розгляду цієї справи жодних обґрунтованих заперечень щодо отримання зазначених послуг, розміру нарахованої плати та наявної заборгованості не подали і позовні вимоги по суті не спростували.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Споживачі відповідно до ч.1 ст.68 Житлового Кодексу України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.09.1992 (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно Постанови Кабінету міністрів України № 45 від 24.01.2006 та № 5 від 14.01.2009), зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Розрахунки за спожиті послуги відповідачем проводилися несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.03.2016 становить 10351,22 грн.

З виписки із особового рахунку споживача за послуги з постачання теплової енергії вбачається, що у відповідачів перед позивачем АТ ДТЕК «Дніпроенерго» утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2014 по 29.02.2016 у розмірі 7683,08 грн. (а.с.14).

З виписки із особового рахунку споживача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вбачається, що у відповідачів перед позивачем АТ ДТЕК «Дніпроенерго» утворилася заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2014 по 29.02.2016 у розмірі 2668,14 грн. (а.с.15).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що незаконними діями відповідача заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст.15 ЦК України охороняються законом і позивач обґрунтовано у відповідності зі ст.16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

Разом з цим судом першої інстанції встановлено, що позивач звертався до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу.

Судовим наказом Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29.04.2016 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованість за теплову енергію, водопостачання та водовідведення в розмірі 10351,22 грн. та судові витрати зі сплати судового збору (а.с. 9).

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2021 скасовано судовий наказ, виданий 29 квітня 2016 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська (а.с. 10).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у розмірі 10351,22 грн, оскільки відповідачі не в повному обсязі виконали прийняті на себе зобов`язання через що у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення.

14 лютого 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить відмовити АТ «ДТЕК Дніпроенерго» в задоволенні позову з підстав порушення строку позовної давності, яка вмотивована тим, що позивач 23.12.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість за період з 01.09.2014 по 29.02.2016, тобто з пропуском строку позовної давності та не зазначає поважності причин такого пропуску.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про застосування до заявлених позовних вимог позовної давності.

Згідно з ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення стягувача із заявою про видачу судового наказу, яка судом задоволена, перервало строк позовної давності щодо заборгованості за період з 01.09.2014 по 29.02.2016 і після скасування вказаного судового наказу (ухвала суду набрала законної сили 21.07.2021) перебіг 3-річного строку позовної давності почався заново і станом на день звернення до суду з цим позовом (23.12.2021) не скінчився.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що судом першої інстанції не застосовано строки позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в цьому випадку позивач має право звернутися до суду протягом 3-річного строку після скасування судового наказу для того, щоб стягнути заборгованість за період до переривання строку позовної давності.

Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.160 Цивільно процесуального кодексу України особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу наказу в порядку, передбаченому розд.ІІ Цивільно процесуального кодексу України, перериває строк позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова