Провадження № 2/201/354/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

12 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 68 155,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що14 березня 2021 р. у м. Дніпро на вул. Володимира Великого відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що належить йому на праві власності, забезпечений полісом ОСЦПВ 201873551, виданий ПрАТ СК «ВУСО» та Kia Carens, р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ AP912339, виданий ТДВ «СК «КРЕДО». В результаті цієї ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року (справа №932/2699/21) провадження у відношенні ОСОБА_2 було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З метою компенсації спричинених в результаті ДТП збитків, Позивач ОСОБА_3 в порядку визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 15 березня 2021 року звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із Заявою про страхове відшкодування разом з усіма визначеними Законом документами.

Згідно висновку експерта № 4405/21 від 26 травня 2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 становить 195 555,77 грн.

Враховуючи наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, обов`язок щодо відшкодування шкоди в розмірі 127 400,00 грн (враховуючи розмір франшизи 2 600,00 грн.) покладається на ПрАТ «СК «ВУСО», а 25 червня 2021 року Позивачу було сплачено страхове відшкодування.

На думку Позивача оскільки вина Відповідача щодо пошкодження транспортного засобу, який належить Позивачу підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 416596, а сума страхового відшкодування не в повній мірі покриває понесені матеріальні збитки, то саме з Відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням, яка складає 68 155,77 грн. З огляду на це, з метою захисту своїх порушених прав, Позивач звернувся до суду із відповідним позовом (а.с. 1-6).

28 грудня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог пославшись не доведеність позивач фактичних витрат на придбання запчастин та оплати відновлювального ремонту фізично знищеного автомобілю. Висновок експерта лише констатує наявність пошкоджень на момент огляду фізично знищеного автомобіля (внаслідок ДТП в США), тобто станом на 19 березня 2021 року та не свідчить про те, що пошкодження виникли внаслідок ДТП, що мала місце 14 березня 2021 року. Також Відповідач зазначив, що довіряти даному висновку неможливо, так як оцінювач не несе відповідальність за недостовірні дані, які зазначені в останньому. На підставі чого Відповідач не визнає даний висновок в повному обсязі. Відповідач зазначив, що Позивач суду також не надав належного та обґрунтованого розрахунку матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу, окрім того в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту проведення відновлювального ремонту фізично знищеного автомобіля Позивача після ДТП та вартості такого ремонту та після ДТП (а.с. 67-80).

Представником позивача 13 червня 2022 року подано письмові пояснення, в яких останній зазначив, де зазначив, що державна реєстрація транспортного засобу Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 була здійснена з урахуванням всіх вимог законодавства щодо порядку державної реєстрації транспортних засобів, а згідно інформації зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його власником є Позивач. З фото матеріалів, які були зроблені Позивачем одразу ж після настання дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) вбачається, які саме пошкодження були заподіяні транспортному засобу Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП 14 березня 2021 року, а Відповідач був належним чином запрошений на огляд пошкодженого транспортного засобу Позивача, був присутній на ньому. Також стороною Позивача у поясненнях було наголошено на тому, що експертом було зазначено внаслідок настання якої дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Позивача було завдано збитків, про те, що експерт у встановленому законодавством порядку був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також що судовим експертом було обґрунтовано, чому розмір втрати товарної вартості дорівнює нулю. Також у письмових поясненнях представник Позивача звернув увагу суду, що при прямому врегулюванні збитків Страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати Потерпілому в ДТП, з яким такий Страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП, а тому усі вимоги законодавства Позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО» були дотримані в повному обсязі та Позивач отримав належне йому страхове відшкодування від Страховика (а.с. 126-128).

Разом із цими поясненнями Позивач вважав за необхідне долучити до матеріалів справи фото матеріали (фото з місця ДТП) - 21 фото; копію Листа ПрАТ «СК «ВУСО» від 07.06.2022 р. вих № 1991 з додатками: копія довіреності представника, копія страхового акту № 2108217-1 від 25.06.2021 р., копія звіту № 055/21 від 12.06.2021 р.; копію листа МТСБУ № 4-03/11571 від 08.06.2022 р. разом із додатками: копія Положення про пряме врегулювання, затверджене протоколом Президії МТСБУ від 10.03.2016, №376/2016 (із змінами та доповненнями), копія Угоди про пряме врегулювання збитків від 25.03.2016, підписаної ПрАТ «СК «ВУСО» і ТДВ «СК «КРЕДО»(а.с. 129-178).

31 серпня 2022 року Відповідачем до суду були надані письмові пояснення, у яких було зазначено, що Позивач не повідомив суду той факт, що Т3 було придбано в США в пошкодженому стані було фізично знищене. Експерт при оцінці не врахував того, що Т3 був у вжитку та привезений після ДТП піддавався ремонту та/або не піддавався ремонту, а про вказані обставини експерт не був повідомлений. Відповідач наголосив, що згідно до висновку № 4405/21, експерт не зазначив внаслідок якого саме ДТП було заподіяно матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ, а також що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Тож висновок не може бути покладено в основу судового рішення, так як він не містить відомостей щодо предмету доказування. Також Відповідачем було зазначено, що Позивач відчужив ТЗ на користь іншої особи, відтак на час розгляду справи матеріальна шкода була відсутня і відшкодуванню не підлягала. На думку Відповідача, Позивачем не доведено розміру матеріальної шкоди належними та допустимими доказами. Більш того, Позивач відчужив транспортний засіб, що взагалі унеможливлює отримати вищевказані докази на підтвердження заявлених позовних вимог. За вказаних обставин, виходячи з підстав та предмету позову розмір матеріальної шкоди, є недоведеним. Зважаючи на відсутність підтвердженої належними доказами вартості автомобіля до та після ДТП, а також дійсної вартості відновлювального ремонту, підстави для задоволення позовних вимог у вказаних розмірах відсутні. Окрім того, у висновку експерта не зазначено ринкову вартість транспортного засобу до та після ДТП, що сталась 14.03.2021 року, з огляду на що на думку Відповідача висновок експерта не дає відповіді на питання про ринкову вартість транспортного засобу до та після ДТП і за змістом положень ст. 95 ЦІК України є письмовим доказом, що підлягає оцінці відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України (а.с.190-193).

Відповідачем 31 серпня 2022 року до суду також була надана заява про передачу відповідачу майна, що не може використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, відповідно до експертного висновку № 4405/21 та ремонтної калькуляції. Зі змісту цієї заяви вбачається, що Відповідач просив суд встановити дійсну вартість пошкоджених автомобільних деталей, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, відповідно до експертного висновку та ремонтної калькуляції судового експерта Дроздова Ю.В. (висновок експерта № 4405/21) та зобов`язати Позивача після відшкодування Відповідачем заподіяної шкоди, передати йому пошкоджені деталі, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність, відповідно до експертного висновку та ремонтної калькуляції судового експерта Дроздова Ю.В. (висновок експерта № 4405/21) (а.с. 195-197).

11 жовтня 2022 року представник Позивача адвокат Негробов О.В. надав до суду письмові пояснення, у яких йшлося про те, що судовий експерт Дроздов Ю.В. не дійшов висновку, що відновлювати транспортний засіб Позивача недоцільно, отже не можна вважати, що транспортний засіб Позивача Ford Focus р.н. НОМЕР_1 був фізично знищеним, а факт купівлі Позивачем транспортного засобу Ford Focus р.н. НОМЕР_1 у США є лише припущенням Відповідача, на якому жодним чином не може ґрунтуватись доказування. Також стороною Позивача було зазначено, що з наявних у матеріалах справи фото матеріалів, які були зроблені Позивачем одразу ж після настання ДТП вбачається, які пошкодження були заподіяні транспортному засобу Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 . Позивач наголосив, що оскільки усі вимоги законодавства Позивачем та ПрАТ «СК «ВУСО» були дотримані в повному обсязі та Позивач 25 червня 2021 року отримав належне йому страхове відшкодування від Страховика, то саме Відповідач має відшкодувати ту частину матеріальних збитків, яку у зв`язку зі встановленими законодавчими обмеженнями не може відшкодувати Страховик, а саме 68 155,77 грн (а.с. 212-213).

У письмових поясненнях також було наголошено на тому, що сума матеріального збитку, яка була розрахована ОСОБА_4 (195 555,77 грн) має незначну відмінність від суми, яку розрахував ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ СК «ВУСО» (186 671,66 грн), а перелік пошкоджень, які зазначені у протоколі огляду колісного транспортного засобу, складеного ОСОБА_4 співпадає з протоколом технічного огляду КТЗ, складеного ОСОБА_5 . Відповідач як заподіювач шкоди не цікавився процесом розгляду страхової справи за цим страховим випадком, не заявляв будь-яких вимог чи заяв, а рішення Страховика про виплату страхового відшкодування та розмір страхової виплати ним оскаржено не було, тобто Відповідач погодився та фактично визнав зміст та розрахунки як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_4 .

Щодо поданої Відповідачем заяви стороною Позивача у письмових поясненнях було зазначено, що Відповідач визнав і висновок експерта № 4405/21 від 26 травня 2021 року, і позовні вимоги відшкодувати Позивачеві 68 155,77 грн матеріального збитку в повному обсязі, адже формулювання «…зобов`язати позивача після відшкодування відповідачем заподіяної шкоди…», на думку сторони Позивача вказує на те, що Відповідач висловив намір отримати пошкоджені деталі після відшкодування ним шкоди Позивачу.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 листопада 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.55-56).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.57).

До суду 03 грудня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 61).

06 грудня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків(а.с. 62-63).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на його задоволенні.

Відповідач заперечував проти задоволення позовної заяви.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути цю справу та ухвалити по справі рішення.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши надані учасниками справи заяви по суті справи та наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 10 ст. 10 ЦПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 березня 2021 року в м. Дніпро на вул. Князя Володимира Великого, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Kia Carens р.н. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Focus р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року у справі № 932/2699/21 провадження у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року було скасовано постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2021 року (справа № 932/2699/21) та постановлено нову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено, що станом на 14 березня 2021 року, тобто станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб Kia Carens р.н. НОМЕР_2 був забезпечений договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 0912339 виданий ТДВ «СК «КРЕДО» (а.с. 11), а транспортний засіб Ford Focus р.н. НОМЕР_1 був забезпечений договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201873551 виданий ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 10,12).

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4405/21 від 26 травня 2021 року, складеного на замовлення Позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 14.03.2021 року, складає 351 606,79 грн., а вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 14.03.2021 року, складає 195 555,77 грн. (а.с. 20-47).

Матеріалами справи підтверджується, що 25 червня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило на рахунок ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування в розмірі 127 400,00 грн. (а.с. 48)

Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експертного дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 055/21 від 12 червня 2021 року, складеного експертом Цаберябим В.М. на замовлення ПрАТ «СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 складає 336 419,02 грн, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 складає 186 671,66 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.

Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між розміром матеріального збитку та сумою сплаченого страхового відшкодування.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України N 1961-IV), відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України України N 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України N 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України N 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п. 12.1 ст. 12 Закону України N 1961-IV встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону України N 1961-IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України N 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України N 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону України N 1961-IV).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі ст. 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.

Згідно із п. 9.4 ст. 9 Закону України N 1961-IV страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Суд бере до уваги, що згідно відповіді ПрАТ «СК «ВУСО» № 1991 від 07 червня 2022 року на адвокатський запит адвоката Негробова О.В. від 02 червня 2022 року, 16 березня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування згідно Положення «Про пряме врегулювання збитків» затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 10.03.2016 № 376/2016 за наслідками ДТП, яка сталась 14 березня 2021 року за участю забезпеченого у ПрАТ «СК «ВУСО» транспортного засобу.

25 червня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» було сплачено на рахунок ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 127 400 грн, та повідомлено, що його розмір було зменшено на суму франшизи, яка складає 2 600 грн.

Згідно пункту 1.1. Угоди про пряме врегулювання збитків від 25 березня 2016, підписаної ПрАТ «СК «ВУСО» і ТДВ «СК «КРЕДО», цією угодою Сторони беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке затверджене Президією МТСБУ та є невід`ємною частиною цієї Угоди.

Відповідно до п.1.1. Положення, пряме врегулювання збитків (ПВЗ) - виконання страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, обов`язків страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідальної особи за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого.

У п. 2.1. Положення зазначається, що при прямому врегулюванні збитків Страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати Потерпілому в ДТП, з яким такий Страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП. Після проведення такої страхової виплати Страховик відповідального компенсує Страховику потерпілого сплачені кошти відповідно до умов Розділу 5 цього Положення.

Згідно з п. 3.2. Положення, при розрахунку суми страхового відшкодування застосовується франшиза та страхова сума (ліміт відповідальності), передбачені договором ОСЦПВВНТЗ, укладеним щодо ТЗ Відповідального. Страхова сума (ліміт відповідальності) не може перевищувати розмір, встановлений відповідно до Закону.

Тобто ПрАТ «СК «ВУСО» у повному обсязі виконало покладений на нього, як страховика, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування та на підставі відповідного договору страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За таких обставин у Позивача виникло передбачене ст. 1194 ЦК України право на відшкодування Відповідачем, як особою, винною в настанні дорожньо-транспортної пригоди, різниці між розміром спричинених матеріальних збитків і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), оскільки згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4405/21 від 26 травня 2021 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 14.03.2021 року, складає 195 555,77 грн. Розмір спричиненого матеріального збитку (195 555,77 грн) перевищує ліміт відповідальності страхової компанії (130 000,00 грн).

Суд не може прийняти до уваги твердження Відповідача, що Позивачем не було доведено розміру матеріальної шкоди належними та допустимими доказами, адже належний йому транспортний засіб є фізично знищеним, а враховуючи відсутність підтвердженої належними доказами вартості транспортного засобу Позивача до та після ДТП, що сталась 14 березня 2021 року, підстави для задоволення пред`явлених позовних вимог відсутні.

Відповідно до змісту статті 30 Закону України N 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Наявні в матеріалах справи висновки експерта Дроздова Ю.В. № 4405/21 від 26 травня 2021 року та експерта Цаберябого В.М. № 055/21 від 12 червня 2021 року спростовують твердження Відповідача про фізичне знищення внаслідок настання ДТП від 14 березня 2021 року належного Позивачеві автомобіля Ford Focus р.н. НОМЕР_1 . Під час дослідження цих висновків експертів судом було встановлено, що розраховані ними значення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Focus р.н. НОМЕР_1 не перевищують його ринкову вартість.

Окрім цього, це твердження Відповідача спростовується інформацією, наданою ПрАТ «СК «ВУСО», яка міститься у листі вих. № 1991 від 07.06.2022 року, з якого вбачається, що страхова компанія здійснила виплату суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду спричинену майну (130 000,00 грн) зменшену на розмір франшизи (2 600,00 грн) (130 000,00 грн 2600,00 грн = 127 400,00 грн) та страховиком не було встановлено факту фізичного знищення належного Позивачеві транспортного засобу Ford Focus р.н. НОМЕР_1 .

Суд також враховує, що на підтвердження цієї позиції Відповідачем не було надано належних доказів, а також те, що прийняте ПрАТ «СК «ВУСО» рішення про визнання події страховим випадком та розрахунок розміру страхового відшкодування не були оскаржені Відповідачем.

Безпідставними також є посилання Відповідача на те, що Позивачем не було доведено розмір збитків, спричинених йому в результаті ДТП на підставі належних та допустимих доказів.

В матеріалах справи наявний висновок експерта Дроздова Ю.В. № 4405/21 від 26 травня 2021 року, складений на замовлення Позивача, згідно якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 14 березня 2021 року, складає 195 555,77 грн.

Під час розгляду справи у судовому засіданні було викликано судового експерта Дроздова Ю.В., який повністю підтвердив результати проведеної ним експертизи, які викладені у висновку експерта № 4405/21 від 26 травня 2021 року. Зокрема, експерт ОСОБА_4 підтвердив, що він особисто проводив огляд та ідентифікацію пошкодженого транспортного засобу Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , складав протокол огляду пошкодженого КТЗ, ремонтну калькуляцію та здійснював усі інші розрахунки під час складання висновку. Експерт також пояснив, що під час фіксації переліку ушкоджень, які були наявні на транспортному засобі, у протоколі огляду пошкодженого КТЗ ним були детально описані ті ушкодження, які перебували в зоні ударних навантажень з урахуванням їх локалізації. У цьому протоколі експертом також були зазначені наявні сліди попередніх ремонтних дій та неусунутих ушкоджень, які не мали відношення до отриманих ушкоджень, наявність яких в подальшому вплинула на розрахунок ринкової вартості Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , і вони не брались експертом до уваги під час розрахунку вартості спричиненого матеріального збитку.

Суд приймає до уваги Постану Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року, в якій під час розгляду цивільної справи № 522/1029/18, визнаючи висновок експертного дослідження неналежним доказом, суд зазначив що: «висновок експертного дослідження не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у наявному висновку експертного дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду».

Таким чином складений на замовлення Позивача висновок експерта Дроздова Ю.В. № 4405/21 від 26 травня 2021 року суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки цей висновок був складений з дотриманням чинного законодавства України про проведення судових експертиз, у відповідності до приписів ст. ст. 102, 106 ЦПК України експерт ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а також висновок було підготовлено для подання до суду, що спростовує доводи сторони Відповідача.

Також суд критично ставиться до твердження Відповідача щодо наявності на транспортному засобі Ford Focus р.н. НОМЕР_1 неусунутих пошкоджень, які були отримані ним в США, адже це твердження не підтверджується належними доказами, при цьому суд враховує, що перелік ушкоджень, які були отримані транспортним засобом Ford Focus р.н. НОМЕР_1 в результаті ДТП від 14.03.2021 року та зазначені в протоколах огляду колісного транспортного засобу складених судовими експертами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містять протиріччя з цього приводу, та узгоджуються із наявними фототаблицями у складених експертами висновках та наданими Представником Позивача адвокатом Негробовим О.В. фотографіями з місця ДТП.

За таких обставин суд вважає доведеним факт завдання Позивачу майнової шкоди внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди та обґрунтованим розмір заявленого ним до стягнення матеріального збитку, оскільки такий розмір є фактичною різницею між вартістю матеріального збитку, заподіяного Позивачу в результаті ДТП відповідно до висновку експерта № 4405/21 від 26 травня 2021 року та сплаченою страховиком сумою страхового відшкодування (195 555,77 грн 127 400,00 грн = 68 155,77 грн).

Подану 31 серпня 2022 року заяву Відповідача, в якій він просить суд встановити дійсну вартість пошкоджених автомобільних деталей, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність відповідно до експертного висновку та ремонтної калькуляції судового експерта Дроздова Ю.В. (висновок експерта № 4405/21) та зобов`язати Позивача після відшкодування Відповідачем заподіяної шкоди, передати йому пошкоджені деталі, що не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність відповідно до експертного висновку та ремонтної калькуляції судового експерта Дроздова Ю.В. (висновок експерта № 4405/21), суд вважає такою, що не підлягає задоволенню.

Зі змісту цієї заяви вбачається, що Відповідач фактично ставить питання про передачу йому усіх запасних частин, які зазначені у ремонтній калькуляції висновку експерта № 4405/21. Однак суд враховує, що Позивачем не було пред`явлено вимогу про стягнення з Відповідача повної вартості відновлювального ремонту, яка відповідно до висновку № 4405/21 від 26 травня 2021 року складає 351 606,79 грн, зменшену на розмір суми сплаченого страхового відшкодування. Окрім цього, матеріалами цієї справи підтверджується, що 25 червня 2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» було сплачено на рахунок ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 127 400,00 грн. Тобто з урахуванням принципу диспозитивності, на який посилається Відповідач, ПрАТ «СК «ВУСО» також має право на отримання пошкоджених запасних частин, адже сплачена сума страхового відшкодування покрила частку спричиненого Позивачу матеріального збитку. У поданій заяві Відповідач ігнорує цю обставину.

Окрім цього суд враховує, що хоча перелік запасних частин, які підлягають заміні, вичерпно зазначений у ремонтній калькуляції № 4404/21 від 26.05.2021 року та протоколі огляду колісного транспортного засобу від 19 березня 2021 року, які в свою чергу є невід`ємними додатками висновку № 4405/21 від 26 травня 2021 року, однак Відповідач у поданій заяві не зазначає, які саме пошкоджені запасні частини не можуть використовуватись за призначенням (відсутній вичерпний перелік), вартість кожної пошкодженої запасної частини, яка має певну цінність (відсутній кошторис) та порядок визначення їх вартості, а також відсутні посилання на належні та допустимі докази, які підтверджують ці обставини. З урахуванням принципу змагальності сторін, саме на Відповідача, як ініціатора звернення до суду із цією заявою, враховуючи положення ст.ст. 7681 ЦПК України покладається обов`язок надати належні докази на підтвердження заявлених вимог.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на Відповідача.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2021 року між Позивачем та адвокатським бюро «Олександра Негробова» було укладено Договір про надання правової допомоги, а також Додаткову угоду № 1 до вказаного Договору.

На підтвердження факту надання правової допомоги Позивачу його Представником надано до суду Акт приймання-передачі виконаних робіт від 30 серпня 2022 року, згідно якого сума фактичних витрат на правову допомогу складає 15 000,00 грн, та квитанції на загальну суму 15 000,00 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з Відповідача судові витрати по справі, а саме: в якості компенсації сплаченого Позивачем судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) матеріальні збитки в розмірі 68 155(шістдесят вісім тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. та судовий збір в розмір 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2023 року протягом п`яти днів

Суддя С.О. Демидова