П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року місто Київ

справа № 757/8111/22-ц

провадження №22-ц/824/4694/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ТОВ «Транспортні системи України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 10 серпня 2022 року , ухвалене у складі судді Хайнацького Є.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що позивач перебував у трудових відносинах із ТОВ «Транспортні системи України». Працював у товаристві з 26 травня 2017 року на посаді комерційного директора.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 25 січня 2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження. Одночасно було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначили у 210 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499590 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_1 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки: не відчужуватися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого про місце свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави було визначено до 25 січня 2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

30 листопада 2021 року Територіальне управління ДСА України в м.Києві підтвердило надходження коштів на рахунок внесених в якості застави відносно ОСОБА_1 , згідно ухвали Печерського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року.

Позивач не міг здійснювати будь-яких комунікацій із працівниками ТОВ «Транспортні системи України» та відповідно не міг знаходитися на своєму робочому місці у зв`язку з обов`язками покладеними на нього судом..

Позивач наголошує, що звільнення його, як працівника, через прогули на роботі у зв`язку із запобіжним заходом, який застосовувався до нього в ході кримінального провадження до вирішення судом питання про його винність у вчиненні злочину, є незаконним. За зазначених обставин відсутня вина позивача щодо відсутності на робочому місці.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити, визнати його звільнення незаконним, скасувати наказ директора ТОВ «Транспортні системи України» від 24 грудня 2021 року, поновити позивача на посаді комерційного директора товариства, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 10 серпня 2022 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено та не надано оцінки діям відповідача в частині недотримання обов`язку роботодавця отримати від позивача письмові пояснення та з`ясувати причин неявки позивача на роботу, встановлення їх поважності. Апелянт звертає увагу суду, що документи надані відповідачем на підтвердження відправлення позивачу наказів від 21.12, 22.12, 23.12.2021 року свідчать про факт їх відправки на адресу позивача 23 грудня 2021 року. Судом не прийнято до уваги, що позивач не здійснював відвідування свого робочого місця у зв`язку з запобіжним заходом та відсутності дозволу слідчого на відвідування робочого місця. Крім того, зазначає апелянт про те, що застосовані до нього заборони робили неможливим з`являтися йому на робоче місце.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін. Представник відповідача акцентує увагу суду на тому, що жодних об`єктивних причин, які б заважали ОСОБА_1 повідомити керівництво товариства про поважність своєї відсутності на робочому місці не існувало. Процедура звільнення ОСОБА_1 з підставі його відсутності на роботі не була порушена.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Корж О.В. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Транспортні системи України» адвокат Шевченко О.Б. проти доводів апеляційної скарги заперечував і просив рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 26 травня 2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транспортні системи України» на посаді комерційного директора, що підтверджується копією довідки ТОВ «Транспортні системи України» від 29 листопада 2021 року № ТС00-000020.

Згідно з копією дозволу на виїзд із населеного пункту від 2 грудня 2021 року старший слідчий Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві Синенко С.А. дав дозвіл ОСОБА_1 на виїзд до міста Києва з метою забезпечення життєдіяльності з приводу вагітності дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до копії запиту № 1 про надання інформації від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 звертався до старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві Синенка Є.А. щодо отримання роз`яснень, чи має він право, з урахуванням застосованих до нього обмежень та покладених процесуальних обов`язків

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 757/63514/21-к до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20 вересня 2021 року. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначено у 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499590 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_1 в разі внесення застави наступні обов`язки: не відклучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 25 січня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20 вересня 2021 року. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в м.Києві від 30 листопада 2021 року № 2-507з/21 підтверджено надходження на відповідний рахунок коштів, внесених у якості застави відносно ОСОБА_1 згідно з ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 757/63514/21-к.

Згідно з копією дозволу на виїзд з населеного пункту від 2 грудня 2021 року старший слідчий Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві Синенко Є.А. дав дозвіл ОСОБА_1 на виїзд до міста Києва з метою забезпечення життєдіяльності з приводу вагітності дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до копії запиту № 1 про надання інформації від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 звертався до старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві Синенка Є.А. щодо отримання роз`яснень, чи має він право, з урахуванням застосованих до цього обмежень та покладених процесуальних обов`язків, відвідувати своє робоче місце та приймати участь у господарській діяльності ТОВ «Транспортні системи України», у тому числі за адресою розташування офісу товариства на АДРЕСА_1 , а також спілкуватись з робочих питань із співробітниками та контрагентами товариства, та чи має він право як учасник товариства відвідувати чергові/позачергові загальні збори учасників товариства. Зазначений запит направлено старшому слідчому засобами поштового зв`язку.

Згідно з копією наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 21 грудня 2021 року № 44-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 16 грудня 2021 року у період з 9.00 год. до 18.00 год., 17 грудня 2021 року у період з 9.00 год. до 17.00 год. та 20 грудня 2021 року у період з 9.00 год до 18.00 год.

Відповідно до копії наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 22 грудня 2021 року № 45-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 21 грудня 2021 року у період з 09.00 год. до 18.00 год.

Згідно з копією наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 23 грудня 2021 року № 46-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк. Пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 22 грудня 2021 року у період з 09.00 год. до 18.00 год.

Відповідно до копії наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 24 грудня 2021 року № 48-ОС ухвалено виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 1 вересня 2021 року по 15 грудня 2021 року за прогули без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України; виплату у зв`язку зі звільненням заробітної плати за період з 1 вересня 2021 року по 15 грудня 2021 року в розмірі 77682,05 грн. та утримання з цієї суми 27567,37 грн. в якості аліментів за виконавчим листом ВП 60926826 від 16 квітня 2020 року; виплату у зв`язку зі звільненням грошової компенсації за п`ять днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 4999,98 грн., необхідність одержати трудову книжку у відділі кадрів за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені накази направлені позивачу засобами поштового зв`язку.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не спростовано факт прогулу та не доведено поважності причин невиходу на роботу у робочі дні, а саме: 16,17, 20,21 та 22 грудня 2021 року, що в свою чергу доведено відповідачем та підтверджується матеріалами справи. Зважаючи на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача та поновлення на роботі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно бо сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох голин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік поважних причин відсутності на роботі, тому, вирішуючи це питання щодо працівника на роботі, звільненого за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази із числа передбачених ЦПК України.

Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які виключають вину працівника.

Судом установлено і не заперечується позивачем, ОСОБА_1 , займаючи посаду комерційного директора ТОВ «Транспортні системи України, 16, 17, 20, 21 та 22 грудня 2021 року на роботу не виходив. Поважність причин свого невиходу на роботу позивач не довів.

Доводи позивача щодо поважності причин свого невиходу на роботу через застосований до нього судом запобіжний захід в ході кримінального провадження, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Установлено, що до ОСОБА_1 29 листопада 2021 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави. Грошові кошти в якості застави ОСОБА_1 внесені, що підтверджується довідкою ТУ ДСА України в м.Києві від 30 листопада 2021 року.

З моменту внесення застави ОСОБА_1 мав виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Жодне із зобов`язань не є прямою забороною ОСОБА_1 виходити на роботу в ТОВ «Транспортні системи України».

Належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до слідчого з метою отримання дозволу на виїзд до міста Києва для виходу на роботу позивач, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надав.

Сам по собі наданий стороною позивача до позовної заяви запит до старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м.Києві Синенка Є.А. про надання інформації від 17 грудня 2021 року щодо можливості відвідування позивачем робочого місця, прийняття ним участі у господарській діяльності товариства, його спілкування з робочих питань із співробітниками та контрагентами товариства, без доведення направлення такого запиту слідчому та отримання відмови на своє звернення, не підтверджує існування поважних об`єктивних причин, які унеможливлювали вихід ОСОБА_1 на роботу у період після 30 листопада 2021 року і до 24 грудня 2021 року, день винесення наказу про звільнення.

Таким чином, наведені позивачем причини невиходу на роботу не є поважними, оскільки не перешкоджали виходу ОСОБА_1 на роботу, у разі будь-яких сумнівів останній мав можливість звернутися до слідчого з приводу роз`яснення питання щодо можливості виходу на роботу в ТОВ «ТСУ», чого не зробив.

Доводи позивача в тій частині, що відповідачем було порушено порядок звільнення за вчинення дисциплінарного проступку, а саме не отримання від позивача пояснень щодо поважності причин його відсутності на роботі, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 147 КЗпП України звільнення є одним із заходів стягнення. Відповідно до положень ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами (правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15)..

Встановивши, що ОСОБА_1 , 17, 20, 21 та 22 грудня 2021 року був відсутній на роботі та не виконував свої посадові обов`язки, поважності причин відсутності на роботі у ці дні ОСОБА_1 суду не надав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту порушення позивачем трудової дисципліни, а саме прогулу. За таких обставин, не відібрання у ОСОБА_1 письмових пояснень з приводу його відсутності у ці дні на роботі не може бути підставою для визнання наказу про його звільнення незаконним.

Крім того, в цій частині слід зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість з 29 листопада 2021 року повідомити роботодавцю про причину невиходу на роботу, чого не зробив.

Сам по собі факт проведення 26 листопада 2021 року за місцезнаходженням офісу ТОВ «Транспортні системи України» обшуку в межах кримінального провадження, в присутності директора товариства, не дає підстав вважати, що відповідач був обізнаний про причини відсутності позивача ОСОБА_1 на робочому місця і визнання роботодавцем таких причин поважними.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а у значній мірі зводяться до незгоди з висновками суду.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 10 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 7 березня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус