Справа № 366/18/23
Провадження № 2/366/134/23
УХВАЛА

05.01.2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в смт. Іванків Київської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , поданим через свого представника, адвоката Таранова Станіслава Ігоровича до держави в особі державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2023, головуючим у справі призначено суддю Слободян Н.П.

05.01.2023 року від судді Слободян Н.П. надійшла заява про самовідвід.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з Державного бюджету України на користь позивача, ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., оскільки відносно останнього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 03.11.2022 року у справі № 366/1647/22, провадження у цій справі закрите у зв`язку з відсутністю в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З позовної заяви та долучених до неї документів слідує, що 03.11.2022 року суддею Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 366/1647/22, провадження № 3/366/1332/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (позивача у цивільній справі), якою закрито провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це свідчить про існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Слободян Н.П. при розгляді цивільної справи про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади.

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом

Незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. (висновок No 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів зазначено) .

Незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів») .

Суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року «Про незалежність судової влади»).

Підставою обґрунтування заявлення у цьому випадку самовідводу є практика ЄСПЛ, зокрема рішення від 09.11.2006. у справі Білуга проти України та рішення від 28.10.98. у справі Ветштайн проти Швейцарії, згідно з якими судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду. Будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Обґрунтуванням самовідводу підтверджується Кодексом суддівської етики, Бангалорськими принципами, які передбачають, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначає, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити собі самовідвід.

Отже, у цьому випадку, заявлення самовідводу є ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

З огляду на зазначені обставини, враховуючи наявність передбачених законом підстав для самовідводу, з метою уникнення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення самовідводу та передачі справи до системи автоматизованого розподілу справ для повторного визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Слободян Н.П. у цивільній справі № 366/18/23, провадження № 2/366/134/23 за позовом ОСОБА_1 , поданим через свого представника, адвоката Таранова Станіслава Ігоровича до держави в особі державної казначейської служби України та Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, задовольнити.

Матеріали зазначеної цивільної справи передати для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Н.П. Слободян