Справа № 575/770/23
Провадження № 4-с/575/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка скаргу ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , заінтересовані особи: боржник ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 , державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Гончар Наталія Борисівна, адреса м. Охтирка, вул. Снайпера, 3 Сумської області на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

04.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Гончар Наталії Борисівни, в якій вказує що у державного виконавця перебуває виконавче провадження, ним подана та зареєстрована заява в системі Автоматизованої системи, але старшим державним виконавцем не вчинено жодних дій направлених на реальне виконання рішення суду. Натомість відомо, що 05 травня 2023 року Охтирським ВДВС відкрито та прийнято до провадження, але жодної виконавчої дії з того часу не виконано, відповіді йому про хід виконавчих дій не надано. Просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Охтирського Міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталії Борисівни щодо не вчинення дій направлених на виконання рішення суду по справі 575/199/14, вважає, що державним виконавцем не вжито усіх заходів щодо ефективного та своєчасного виконання рішення суду, така бездіяльність виконавця порушують його право на справедливий судовий захист, невід`ємною складовою якого є право на виконання судового рішення, та призводить до безпідставного невиконання судового рішення протягом тривалого часу. Стосовно боржника ОСОБА_2 відкрито декілька виконавчих проваджень, йому не зрозуміло в яку чергу будуть задоволені його вимоги, він подав клопотання державному виконавцю, але відповіді не отримав. Пройшло більше трьох місяців з дати відкриття виконавчого провадження, але у ньому відсутні дієві заходи. 02.03.2023 та 09.03.2023 державним виконавцем здійснені запити до ПФУ, ДФС щодо виявлення доходів боржника та відкритих рахунків, до МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів, відповідно до відповідей інформація стосовно ОСОБА_2 відсутня, державний виконавець провів перевірку майнового стану боржником у строки, визначені законом, але більше після вказаного часу постанов, нагадувань, повідомлень не здійснювалося. На цих діях все і скінчилося, і в подальшому здійснювалась бездіяльність. Тому прохає зобов`язати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончар Наталію Борисівну виконати дії направлені на виконання рішення суду по справі 575/199/14. У зв`язку з викладеним, скаржник просить скаргу задовольнити.

Ухвалою судді від 04.08.2023 відкрито провадження за скаргою та призначено судовий розгляд.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримує та прохає їх задовольнити /а.с.55-56/.

Належним чином повідомлений боржник ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не подав /а.с.48/.

У судовому засіданні старший державний виконавець Гончар Н.Б. проти скарги заперечила та пояснила, що за постановою з автоматизованої системи з 29.08.2023 у даному виконавчому провадженні нею проводиться представництво. До цього виконавче провадження за № 66645444, 05.05.2023 прийнято заступником начальника Майданченко А.А. та цього дня передано ОСОБА_3 . З 31 липня по 16 серпня 2023 року та з 17 по 22 серпня 2023 року перебувала в відпустці. Проте, що виконавче провадження знаходиться у її провадженні дізналася з ухвали суду від 04 серпня 2023 року, яку отримала після виходу з відпустки. Виконавче провадження про стягнення боргу на користь ОСОБА_1 знаходиться в межах зведеного виконавчого провадження. З 01.09.2023 нею вчинено ряд виконавчий дій, зроблено виклик боржника, запит до ГУ ДПС у Сумській області, до органів МВС про наявність грошових коштів та транспортних засобів, 03.10.2023 за місцем проживання боржника накладено арешт на майно, 05.10.2023 складено акти виконання про визначення вартості майна. 05.08.2020 винесено постанову начальником Великописарівського районного відділу Мовчан Л.О. про опис та арешт майна боржника нежитлової будівлі за іншими зведеними виконавчими провадженнями до цього часу не реалізовано так, як відсутні документи на право власності, 05.10.2023 за №38846 нею надіслано листа до АТ Комерційний Банк «Приватбанк», де запропоновано протягом 10 днів авансувати витрати в сумі 2507,20 на рахунок відділу ДВС на виготовлення технічної документації на нерухоме майно для подальшої реалізації описаного та арештованого майна.

Заслухавши старшого державного виконавця, повно та всебічно проналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся; неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.08.2021 начальником Великописарівського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Л.О. відкрито виконавче провадження № 66645444 виконання виконавчого листа № 575/199/14-ц, виданого 12.08.2021 В.Писарівським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу 97008 грн. та судових витрат 3141,10 грн.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та виконавчого провадження 27.04.2023 начальником В.Писарівського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мовчан Л.О. при примусовому виконанні винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 66645444 та виконавчий лист № 575/199/14-ц виданий 12.08.2021 про стягнення боргу 97008 грн. та судові витрати 3141,10 грн. до Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління юстиції. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, але підтверджуючий документ про отримання копії постанови стягувачем ОСОБА_1 відсутній.

05.05.2023 заступником начальника відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Майданченко А.А., при примусовому виконанні винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 66645444, про що також належним чином не повідомлено скаржника (стягувача у виконавчому провадженні).

10.08.2023 Охтирським відділом ДВС отримано ухвалу суду від 04.08.2023 про відкриття провадження у справі та витребування матеріалів виконавчого провадження до суду. Як видно з резолюції начальника відділу Мовчан Л.О. 10.08.2023 доручено до виконання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але ухвала суду не була виконана. З пояснення старшого державного виконавця Гончар Н.Б. та копії наказів вбачається, що ОСОБА_5 не мала можливості виконати ухвалу суду щодо надання виконавчого провадження так, як перебувала у відпустці.

З відомостей про рух виконавчого провадження № 66645444 відомо, що з 30.08.2021 виконавче провадження знаходилось на виконанні у начальника відділу Мовчан Л.О., після реорганізації вказане виконавче провадження 30.05.2023 згідно автоматичного розподілу було розподілено Богомол С.М., потім цього ж дня в ручному режимі розподілено ОСОБА_4 , а вже 27.06.2023 знову в ручному режимі передано ОСОБА_6 , але фактично підтверджуючого документу про передачу матеріалів виконавчого провадження державному виконавцю Гончар Н.Б матеріали виконавчого провадження не мають. Лише 29.08.2023 державний виконавець дізналась проте, що їй передано дане виконавче провадження і відразу почала вчинювати виконавчі дії. Суд звертає увагу, що в період з 05.05.2023 по 27.06.2023 більше півтора місяці по виконавчому провадженню жодні виконавчі дії не вчинювались і перебували в провадженні другого державного виконавця.

З копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, 21.07.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою про здійснення виконавчих дій до Начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно - Східного міжрегіонального управління юстиції, але відповіді не отримав, суд зазначає, що старший державний виконавець Гончар Н.Б. в цей час перебувала у відпустці. Тому ненадання відповіді начальником відділу і стало підставою звернення ОСОБА_1 зі скаргою на дії/ бездіяльність державного виконавця Гончар Н.Б. до суду.

Так, 01.09.2023 старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. на адресу боржника ОСОБА_2 зроблено письмовий виклик в якому зобов`язано ОСОБА_2 надати пояснення щодо невиконання рішення суду, а також надати достовірні відомості про наявність коштів, майна, та про добровільне відшкодування боргу, також попереджено про невиконання рішення суду.

11.09.2023 до Великописарівського районного суду Сумської області від старшого державного виконавця Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончар Н.Ю. на виконання ухвали судді надійшли копії матеріалів виконавчого провадження, а також копії наказів Східного міжрегіонального управління юстиції від 14.07.2023, 10.08.2023 про перебування старшого державного виконавця Гончар Н.Б. у відпустці (з 31 липня по 16 серпня 2023 року та з 17 по 22 серпня 2023 року).

01.09.2023 старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. надано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю до АТКБ «Приватбанк» стосовно інформації наявності та /або стану рахунків ОСОБА_2 .

01.09.2023 старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. зроблено запит до Кириківської селищної ради щодо інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване на території Криківської селищної ради за боржником ОСОБА_2 .

Відповідно до облікової картки зведеного виконавчого провадження № 51535693 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_1 , відкрито виконавчі провадження за 1 виконавчим листом, виданим Сумським окружним адміністративним судом, 6 виконавчими листами, виданими Великописарівським районним судом Сумської області та 2 постановами Великописарівського районного суду Сумської області.

Таким чином, у рамках зведеного виконавчого провадження № 66645444 примусово виконуються декілька рішень суду в тому числі і стягнення боргу на користь ОСОБА_1 , останні запити державного виконавця Гончар Н.Б. з метою перевірки наявності грошових коштів та майна боржника датовані 01.09.2023, також цього дня надано відповідь ОСОБА_1 про вчинені старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. виконавчих дій.

03.10.2023 старшим державним виконавцем Гончар Н.Б. за місцем проживання боржника ОСОБА_2 описано та накладено арешт на майно боржника, 05.10.2023 визначена вартість майна, що підтверджується актами виконання про визначення вартості майна (а.с.67-75).

Так, стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб, який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій.

Як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 20.07.2020 у справі № 760/4478/13-ц, перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконання рішення суду.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Таким чином, державним виконавцем проводяться дії для виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 вказаного Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; тощо, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 4, 8 ст. 19 вказаного Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції Українивід 29.09.2016 № 2832/5)) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Так, відповідно до п. 20 розділу ІІІ зазначеної Інструкції повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Відповідно до частин 2, 4 статті 37 цього Закону про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт; про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Згідно з висновками, що містяться у постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 27.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК України; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи; при цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

У постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та незалежно від кількості стягувачів. Такий висновок зроблено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18); від 17 жовтня 2018 року у справах № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18) та № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18).

Проаналізувавши вищевказане, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.

Заслухавши пояснення старшого державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки саме державним виконавцем Гончар Н.Б. з часу фактичного отримання нею виконавчого провадження № 66645444 було вчинено всі заходи по здійсненню виконавчих дій у даному виконавчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 19, 55, 129-1 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258-260, 263-265, 353, 447-451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задовольненні скарги ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Гончар Наталії Борисівни Охтирського міськрайонного відділу ДВС міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вул. Снайпера, 3, м. Охтирка Сумської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.І.Савєльєва