Провадження №2/523/1385/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" січня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в місті Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/12202/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та моральної компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та моральної компенсації. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 19977, за яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 005-15010-091111 від 09.11.2011 року у розмірі 24038,84 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. від 17.02.2022 року було відкрито виконавче провадження ВП № 68689425 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 19977, виданого 16.06.2021 року. В рамках вказаного виконавчого провадження із позивачки було стягнуто на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» грошову суму у розмірі 5027,72 грн.

У подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/3408/22 за позовом ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 16.06.2021 року № 19977, виданий про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 005-15010-091111 від 09.11.2011 року, яка за період з 06.07.2020 року по 07.04.2021 року становила прострочена заборгованість за сумою кредиту 17715,46 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5132,61 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Вказане рішення не оскаржувалось, вступило в законну силу, на підставі чого виконавче провадження № 68689425 було закрито.

А тому, підстава, на якій відповідач отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5027,72 грн. відпала, оскільки, виконавчий напис № 19977 визнано таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження було закрито. Проте, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» у добровільному порядку не повертає позивачу безпідставно отримані кошти. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачем, позивачка зазначає про те, що вона має право на отримання передбачених ст. 625 ЦК України інфляційних витрат та 3% річних.

Окрім цього, на номера позивача щодня надходили погрози каліцтвом та залякування розправою з рідними від ТОВ «ФК «Кредит Капітал». На робоче місце позивача щодня надходили телефонні дзвінки, що порочили її честь, гідність та репутацію. На фоні цих подій, у позивача погіршився звичний ритм життя, сон та відносини з колегами, яким також телефонували. Через переживання та страх почалися проблеми зі шлунком.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 5027,72 грн., стягнуті з заробітної плати і кошти з карти ПриватБанк, з врахуванням відсотків за користування грошима, 3% річних та інфляційних збитків з 08.08.2022 року, а також моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 18.10.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву в якій, в просить суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк представник відповідача не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності представника відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис № 19977, за яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 005-15010-091111 від 09.11.2011 року, яка за період з 06.07.2020 року по 07.04.2021 року становила прострочена заборгованість за сумою кредиту 17715,46 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5132,61 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 24038,84 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. від 17.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 68689425 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 19977, виданого 16.06.2021 року.

Вказані обставини встановлені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.08.2022 року за результатами розгляду цивільної справи №523/3408/22 за позовом ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення.

Згідно приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №523/3408/22 за позовом представника позивача Таганцова Б.А. в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит Капітал», за участю третіх осіб без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

08.08.2022 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси за результатами розгляду даної справи позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 16.06.2021 року № 19977, виданий про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 005-15010-091111 від 09.11.2011 року, яка за період з 06.07.2020 року по 07.04.2021 року становила прострочена заборгованість за сумою кредиту 17715,46 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5132,61 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Вказане рішення вступило в законну силу та не оскаржувалось.

Також судом встановлено, що в рамках вказаного виконавчого провадження № 68689425 про стягнення за виконавчим написом від 16.06.2021 року № 19977, який вказаним вище рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, із ОСОБА_1 було стягнуто на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» грошову суму у розмірі 5027,72 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, а саме:

- Платіжне доручення № 80 від 23.02.2022 року на суму 774,72 грн., призначення платежу 0611031;2111; борг на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», утр. Із з/п за 2 пол. 02.22 р. з ОСОБА_1 ; Пост. ВП № .02.2022 р. Осв. Суб. з ДБМБ;

- Квитанція 220dfPBNK1003eb00001 від 28.02.2022 року на суму 1000,00 грн., призначення стягнення згідно виконавчого документу 19977 15-06.2021 220223PBNKI48 ОСОБА_2 ;

- Платіжне доручення № 101 від 21.03.2022 року на суму 3253,00 грн., призначення платежу 0611031;2111; борг на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», утр. Із з/п за 2 пол. 03.22 р. з ОСОБА_1 ; Пост. ВП № .02.2022 р. Осв. Суб. з ДБМБ.

Із вище перелічених платіжних доручень вбачається, що загальна сума, яка була стягнута із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» складає 5027,72 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Даний висновок викладений у постанові КЦС/ВС у постанові від 08 вересня 2021 року з розгляду справи № 201/6498/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 16.06.2021 року № 19977, за яким з позивачки стягнуто 5072,72 грн., рішенням суду, яке набуло законної сили, було визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому, суд доходить висновку, що отримані ТОВ «ФК «Кредит Капітал» грошові кошти у розмірі 5072,72 грн. є безпідставно набутими та підлягають поверненню, оскільки правова підстава для примусового стягнення вказаних грошових коштів вважається такою, що відпала.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних витрат, суд констатує, що така є необґрунтованою, позивачем не зазначено які конкретно сума 3% річних та інфляційних втрат підлягають стягненню з відповідача, не додано розрахунок нарахування таких сум, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у п. 9 вказаної Постанови, Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Між тим, до істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Однак, позивачем на виконання вказаних вимог законодавства не було надано суду належних доказів того, що йому було заподіяну моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 50000,00 грн., не доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідача, що унеможливлює задоволення позову у цій частині.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі обставини встановлені судом, а також надані позивачем докази, які є належними, достовірними та допустимими для відновлення порушеного права позивача, суд доходить висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ТОВ «ФК «Кредит Каптіал» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 5027,72 грн. в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 16.06.2021 року.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 280 283, 354, ЦПК України, ст.ст. 23, 509, 625, 1167, 1212 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та моральної компенсації задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 16.06.2021 року, зареєстрованим в реєстрі № 19977 грошові кошти в розмірі 5027/п`ять тисяч двадцять сім/ грн. 72 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992/дев`ятсот дев`яносто дві/ грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код за , місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер