Справа № 285/2814/22
провадження у справі № 2/0285/17/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Сусловця М.Г., за участю секретаря судового засідання Голяки Д.О.

позивач: не прибула,

відповідача: не прибув,

розглянувши в порядку за спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 21 740 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.06.2014 року було розірвано. Перебуваючи у шлюбних відносинах у нас народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду від 21.11.2018 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1 300 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На даний момент ОСОБА_3 є повнолітнім та студентом денної форми навчання Новоград-Волинського політехнічного фахового коледжу. Загальна вартість навчання становить 43 480 грн., на момент подачі позовної заяви вона сплатила за навчання 31 700 грн. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться життям та розвитком сина, що становить її у вкрай скрутне матеріальне становище, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі. позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, 26.07.2022 року надіслав відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову, та просить звернути увагу, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.07.2022 року з його стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на повнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 грн. Також зазначає, що ці кошти не є додатковими витратами, оскільки вони не обумовлені розвитком здібностей спільної дитини сторін, а були спрямовані на здобуття сином освіти за контрактом.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.06.2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10).

21.11.2018 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду збільшено розмір стягуваних аліментів та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 1 300грн., щомісячно на кожну дитину, до повноліття дітей.

Згідно довідки № 289 від 15.06.2022 року ОСОБА_3 є студентом 3 курсу Новоград-Волинського політехнічного фахового коледжу на контрактній формі навчання, вартість освітньої послуги 43 480, 00 грн. (а.с.11).

Згідно договору № К-217 про надання освітніх послуг від 31.07.2019 року ОСОБА_1 за період з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року сплачено за навчання ОСОБА_3 - 31 700 грн.

Новоград-Волинським міськрайонним судом 06.07.2022 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800 грн. до закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с. 30)

Відповідач з 21.11.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та має на утриманні сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26, 27).

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Верховний Суд України неодноразово роз`яснював, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17).

У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року у справі № 61-15690св18.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, обґрунтовуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, послалася на те, що нею понесені витрати на оплату за навчання сина в Новоград-Волинському політехнічному фаховому коледжу в сумі 43 480, 00 грн.

Зазначені витрати понесені позивачем на навчання дитини, та на її думку, є підставою для стягнення з батька дитини (відповідача) 50% цієї суми в розмірі 21 740, 00 гривень.

Однак навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/1766/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача зазначеної суми коштів в якості додаткових витрат. На переконання суду та згідно усталеної судової практики витрати на здобуття освіти входять в структуру аліментів, та мають покриватись в тому числі за рахунок коштів, які стягуються з боржника у аліментних правовідносинах в якості аліментів.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 355ЦПК, суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: