ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1/23Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 22-ц/817/327/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 606/1/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маркушевський Богдан Франкович на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, ухваленого суддею Марціцкою І.Б. , -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено судом без руху.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявникам.

Роз`яснено, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, на підставі вимог ч.3 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Маркушевський Б.Ф. просять скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вони мають попередньо звернутись до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису, оскільки це не узгоджується із Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/20002, а також із висновками Верховного Суду у справі з подібними правовідносинами № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20) у постанові від 05 квітня 2021 року.

Зазначають, що ними обрано, на їх думку, найбільш ефективний спосіб захисту своїх законних інтересів, однак, суд неправомірно відмовив їм у доступі до правосуддя.

Окрім того, суд помилково зазначив, що вони просять встановити два факти родинних відносин, тому необхідно доплатити судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп., оскільки вони просять суд встановити один факт, що вони є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , тому ними оплачено судовий збір за одну вимогу в сумі 536 грн 80 коп.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом термін не поступив.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в частині його оскарження та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просили встановити факт родинних відносин,а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьками ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 9 січня 2023 року вказану заяву про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи Теребовлянська районна державна нотаріальна контора, залишено без руху і надано заявникам строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Суд керувався тим, що, звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не зазначили, з яких причин неможливо внести відповідні зміни в актові записи про народження ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою правильного зазначення прізвища батька та матері.

До заяви не додано довідку про неможливість внесення виправлень в актові записи про народження та докази того, що зверненню до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин передувало звернення заявника до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою про внесення змін до актових записів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції посилався на те, що сторони по справі не позбавлені права змінити своє прізвище чи ім`я, одержавши новий паспортний документ. Оскільки заявники та особи, з якими вони просять встановити факт родинних відносин, є живими і встановлення такого факту не пов`язане з реалізацією права на спадщину.

Окрім того, залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не в повній мірі оплачено судовий збір, суд вважав, що сторони просять встановити два факти родинних відносин, тому судовий збір має бути оплачено за дві вимоги в сумі 1073.60 грн ( 536.80 х 2) .

На виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, 18.01.2023 року представником заявників надіслано заяву із посиланням на те, що ними обрано найбільш ефективний спосіб захисту своїх прав та долучено квитанцію про доплату судового збору в сумі 40 грн. 60 коп.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 23 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин повернуто заявникам.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що заявники не виконали вимог ухвали суду про залишення заяви без руху, а саме: заявниками не зазначено, з яких причин неможливо внести відповідні зміни в актові записи про народження ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою вірного зазначення прізвища батька та матері; не додано довідку про неможливість внесення таких виправлень в актові записи про народження, доказів того, що зверненню до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин передувало звернення заявника до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою про внесення змін до актових записів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не доплачено судовий збір у сумі 577,40 грн.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 318 ЦПК передбачено, що у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

2. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року (далі - Постанова) судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до пункту 3 вказаної Постанови вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК (1502-06). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно з пунктом 7 даної Постанови відповідно до п.1 ст.273 (1502-06) ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Разом із тим, у п.3 Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/20002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Тобто, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

За таких обставин, твердження суду про ненадання заявниками доказів, що зверненню до суду з заявою про встановлення фактів родинних відносин передувало їх звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою про внесення змін до актових записів, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язкове досудове врегулювання, яке виключає можливість прийняття заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист.

Саме такий правовий висновок наведений Верховним Судом у справі з подібними правовідносинами № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20) у постанові від 05 квітня 2021 року.

Отже, суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявники можуть вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актових записах про народження.У діючому законодавстві відсутня пряма вказівка про те, що заявник у справах окремого провадження про встановлення факту родинних відносин чи факту реєстрації шлюбу в обов`язковому порядку, перед поданням заяви в суд, повинен попередньо звернутися до відповідного органу РАЦС із заявою про внесення змін до актового запису у свідоцтві про народження.

Щодо сплати судового збору, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції помилково вважав, що заявники просять встановити два факти родинних відносин, тому вони повинні доплатити судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Із поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяви в порядку окремого провадження вбачається, що вони просили встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьками ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.2,3).

Фактично сплачений заявниками судовий збір 536,80 грн відповідає вимогам частини 2 п.1 п.п.4 Закону України Про судовий збір, відповідно до якого за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що повернення позовної заяви суперечить завданню цивільного судочинства, не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про повернення заяви через неподання доказів попереднього звернення заявників до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану та недоплатою судового збору є передчасним.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 березня 2023 року.

Головуюча Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.