ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокусуддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2021 року, дану справу було передано судді Осауловій Н.А.

Ухвалою судді від 16.06.2021 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки стороною заявника до матеріалів справи не додано документів, з яких би вбачалося, що місце проживання ОСОБА_1 територіально відноситься до підсудності Фастівського міськрайонного суду Київської області.

16.06.2021 року копію вказаної узвали направлено стороні заявника, яку отримано 02.07.2021 року.

04.07.2021 року засобами поштового зв`язку адвокатом Пунько І.В. направлено заяву на виконання вимог ухвали суду від 16.06.2021 року, до якої було долучено копію договору оренди №1 від 01.04.2021 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ..

У той де час, як вбачається із пояснювальної записки помічника судді Никоненко Л.О. від 12.12.2022 року, заяву від 23.02.2022 року не було передано судді, оскільки вона лежала у столі у помічника.

Відповідно до Наказу керівника апарату Фастівського міськрайонного суду 04-03/№60-к від 14.12.2022 р. розпочато дисциплінарне розслідування за повідомленням судді від 13.12.2022 року по факту приховування справ.

Перевіряючи документи, надані стороною заявника, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із поданої заяви, заявник по справі ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Як вбачається із договору оренди №1 від 01.04.2021 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , остання орендує житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для особистого проживання та проживання членів її сім`ї.

Так, згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У відповідності до положень вказаного закону, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

У той же час, загальні норми ЦПК України пов`язують саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи як критерій для визначення підсудності.

Проте, наданий договорі оренди не підтверджує зареєстроване місце проживання заявника громадянки Російської Федерації в Україні.

Таким чином, станом на 25.01.2023 рокузаявник викладені в ухвалі суду недоліки не усунула.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Проте, станом на 25.01.2023 рокузаявник викладені в ухвалі суду від 16.06.2021 року недоліки не усунула, а тому відповідно до ст. 185 ЦПК України заява повертається заявнику.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

При цьому суд зауважує, що із вказаною заявою слід звертатись у порядку ч. 2 ст. 316 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 185, 294, 353-355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Осаулова Н.А.