ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1444/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

законного представника неповнолітнього позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника позивача - адвоката Аністратенка О.І.,

представника відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Мельнікової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2

до 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

та зустрічною позовною заявою 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4

до ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_1 ,

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5

про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою,

У С Т А Н О В И В:

18.08.2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , підписана його законним представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовано тим, що вона, ОСОБА_2 є мамою неповнолітнього позивача ОСОБА_1 . За адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: вона, її неповнолітній син ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не є членами їхньої сім?ї, спільного господарства з ними не ведуть, кошти на утримання квартири не надають. У 2000 році відповідачі, слідуючи зі своєю мамою як малолітні, виїхали із цієї квартири, і до 18.08.2021 там не проживали та не з`являлись.

Факт відсутності відповідачів у квартирі підтверджується актами від 17.07.2020, 29.09.2020, 03.11.2020, 09.12.2020, 05.01.2021, 19.01.2021, 18.02.2021, 16.03.2021, 25.03.2021, 06.04.2021, 14.04.2021, 11.05.2021, 27.05.2021, 29.06.2021,19.07.2021. Речей відповідачів у квартирі немає.

Відповідачі ніколи не приходили до квартири, їм ніхто не заважав вселятися.

Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вони не є членами родини її та сина, та не проживають за місцем реєстрації понад рік, а збереження реєстрації відповідачів у квартирі позивача чинить йому перешкоди у вільному користуванні та порушує його право розпоряджатися квартирою.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.08.2021 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Курічової В.М. (прізвище судді змінено на Маркєлову В.М. )

Ухвалою від 29.09.2021 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, установив строки для подання заяв по суті справи, призначив підготовче засідання.

05.11.2021 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали зустрічний позов до ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою.

Зустрічний позов обґрунтовано наступним.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (відповідачі, позивачі за зустрічним позовом) не проживають у квартирі за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 з січня 2013 року. Однак причини їх непроживання у цій квартирі є поважними. У родині ОСОБА_7 існує триваючий спір щодо того, хто має право на приватизацію цієї квартири та проживання у ній, що підтверджується численними судовими рішеннями Дарницького районного суду у різних цивільних справах. Вони неодноразово намагалися вселитися у квартиру, проте ОСОБА_2 у зв?язку з неприязними стосунками з ними перешкоджає їм це зробити.

На даний час квартира є неприватизованою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно № 277779683 від 01.10.2021 та витягом з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно № 277674780 від 01.10.2021.

У квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , неповнолітній ОСОБА_1 та треті особи, ім`я яких відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) невідомо та про реєстрацію яких вони дізналися лише після отримання витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб станом на 21.10.2021.

На підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 26.09.1998 № 945 ОСОБА_8 (дідові відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) був виданий ордер № 8193 серія А на зайняття трикімнатної квартири АДРЕСА_2 -є для проживання родиною з 4-х осіб а саме, - окрім діда, на ОСОБА_9 (баба відповідачів), ОСОБА_10 (батько відповідачів), ОСОБА_11 (дядько відповідачів). ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були заресстровані у цій квартирі з 12.07.1994. З 06.02.2007 у квартирі зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у квартирі фактично не проживав, а проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_12 за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Через те, що батько відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), ОСОБА_10 , та брат батька, ОСОБА_11 , за їх життя знаходились у стані тривалого конфлікту, в який було втягнуто всіх членів родини, вони не проживали у квартирі АДРЕСА_2 у період з січня 2013 року, проте не проживали вони, як вказано вище, не з власної волі.

Обставини перешкоджання щодо проживання у спірній квартирі з боку ОСОБА_11 (їх дядька) рідному брату - ОСОБА_10 та його синам (відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) з січня 2013 року шляхом заміни замків вхідних дверей і недопуску до самої квартири підтверджуються рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2014 у справі № 753/14297/13-ц).

Після смерті ОСОБА_11 (їх дядька) відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) намагалися вселитися у квартиру. Проте, дізналися, що відповідно до заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07.10.2014 у справі № 753/10229/14-ц їх було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_2 . У зв?язку із прийняттям цього заочного рішення їх було знято з реєстрації за адресою цієї квартири. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2018 заочне рішення Дарницького районного суду м. від 07.10.2014 у справі № 753/10229/14-ц було скасоване, а цивільне провадження - закрите ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2018 року у зв?язку зі смертю ОСОБА_11 .

Відповідно до інформації, яка міститься у витязі з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) відновили реєстрацію місця проживання у спірній квартирі з 14.01.2019.

12.06.2017 з листа Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 101-5533/02 позивачі дізналися, що за заявою ОСОБА_10 в інтересах її сина - ОСОБА_1 , відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації видано наказ від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 » та видане свідоцтво про право власності на цю квартиру на ім`я ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1 ).

Рішенням Дарницького районного суду м. Киева від 24.03.2021 у цивільній справі № 753/80901 8., яке залишене без змін постановою Киівського апеляційного суду від 12.08.2021 у цивільній справі № 753/8090/18 скасовано наказ відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 »; визнано недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 видане 23.03.2017 на ім?я ОСОБА_1 .

На бажання позивачів вселитися до спірної квартири вказують і матеріали судових проваджень, у яких відповідачі приймали участь, намагаючись захистити свої порушені житлові права, зокрема, заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 у справі № 753/24005/18, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.10.2020, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_13 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 -є. У цій справі відсутність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спірній квартирі не була визнана такою, що сталася без поважних підстав.

ОСОБА_2 під час кожного судового засідання, на яких вона була особисто присутня, заперечувала той факт, що не надає відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) доступу до спірної квартири. При цьому фактично вона доступ до квартири не надавала та складала акти обстеження та встановлення факту непроживання, достеменно знаючи, що відповідачі мають намір проживати у квартирі.

16.04.2021 ОСОБА_4 приїжджав до квартири, але потрапити до неї не зміг. Він викликав наряд поліції з Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві. Під час приїзду поліції написав звернення про чинення перешкод у користуванні квартирою, яке було зареєстровано за № 23764 від 16.04.2021. Наступного дня він зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що бажає потрапити до квартири, але вона категорично відмовилась допускати позивачів до квартири, що підтверджується аудіозаписом телефонної розмови, яку додано до відзиву. ОСОБА_2 фактично право проживання позивачів у спірній квартирі не визнається та порушується шляхом вчинення їм перешкод у вселенні та користуванні квартирою. Представник ОСОБА_4 адвокат Вітер В.М. звернувся із заявою до Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві стосовно результату розгляду звернення ОСОБА_4 за № 23764 від 16.04.2021 про чинення перешкод у користуванні квартирою. У відповідь на заяву отримав довідку за матеріалами перевірки від 05.05.2021, у якій зазначається, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення.

Оскільки законний представник неповнолітнього позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 чинить їм перешкоди у вселенні та користуванні квартирою, просили суд:

- вселити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_2 ;

- установити наступний порядок користування квартирою: виділити в спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кімнату площею 18,1 кв.м. (позначена на плані квартири цифрою 2), виділити в користування ОСОБА_3 кімнату площею 11,3 кв.м. (на плані квартири цифрою 4); виділити в користування ОСОБА_4 кімнату площею 11,9 кв.м. (на плані квартири цифрою 3); залишити в спільному користуванні наймачів кухню площею 8.6 кв.м, вбиральню - площею 1.0 кв.м, ванну кімнату площею 2.6, кв.м, коридори площею 11.7; 4.6 кв.м.

Ухвалою, занесеною до протокола судового засідання від 07.12.2021, суд:

- прийняв зустрічний позов 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4 до ОСОБА_2 як законного представника ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднав їх в одне провадження;

- задовольнив клопотання представника позивача про долучення копій актів непроживання відповідачів, про виклик для допиту свідків для підтвердження факту не проживання відповідачів у квартирі у зазначений у позові період, про витребування інформації про всіх зареєстрованих за спірною адресою осіб, дати та підстав такої реєстрації;

- у зв`язку із прийняттям до спільного розгляду із первісним позовом зустрічної позовної заяви встановив позивачу за первісним позовом 15 днів з дня отримання копії зустрічної позовної заяви для подання відзиву на неї та по 5 днів для подачі всіх інших заяв по суті справи з моменту отримання відповідних документів учасниками справи;

- оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14-00 год. 07.02.2022.

22.12.2021 ОСОБА_2 як законний представник неповнолітнього відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 подала відзив на зустрічний позов (а.с. 122-123 т. 1), у якому зазначила:

Вважає, що зустрічна позовна заява подана з пропуском строку, крім того вимоги викладені, у ній, є безпідставними та не відповідають чинному цивільному законодавству України.

Зокрема, представник ОСОБА_4 і ОСОБА_3 адвокат Мельникова вказує, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 неодноразово намагались вселитись в квартиру. Ці твердження є такими, що не відповідають дійсності. Проте із зустрічної позовної заяви незрозуміло, які перешкоди їм чиняться (яких дій вони чекають від ОСОБА_2 ) Вони жодного разу не прийшли в квартиру, коли вона або син були вдома. Якщо ОСОБА_4 і ОСОБА_14 нібито прийшли умисно в час, коли дома нікого немає, щоб повідомити в поліцію, що їх не впускають, то це просто штучне створення доказів. Якщо вони приходять коли вона відсутня, то хто їх впустить в квартиру Крім того, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не є членами її сім?ї.

Квартира, що є в комунальній власності, не успадковується. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України членами сім?ї власника житлового приміщення визнаються: дружина (чоловік) власника житла за умови якщо подружжя не стало співвласниками житла; їх діти, батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне з ним господарство. Більш як 20 років ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в квартирі не проживали ні одного дня. В 2000 році відповідачі, слідуючи зі своєю мамою як малолітні, виїхали і у вказаній квартирі не проживали та не з`являлись. В школах поблизу будинку відповідачі не навчались. Яким чином відповідачі отримали реєстрацію в її з сином квартирі, а не за місцем проживання своєї мами, їй не відомо. До 5 листопада 2021 року позивачі (більш ніж 20 років) до суду з позовами про вселення в квартиру не звертались. А це значить, що ніхто їх житла не позбавляє, вони мають житло і їх цікавить тільки продаж квартири. А продаж квартири позбавить її малолітнього сина житла.

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ніякої участі в утриманні квартири не приймали за весь час. Вимоги позивачів про вселення та встановлення порядку користування квартирою не відповідають чинному законодавству.

Просить в задоволені позовних вимог, викладених в зустрічній позовній заяві, відмовити в повному обсязі.

07.02.2022 ОСОБА_2 як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 подала клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою від 07.02.2022 суд, з огляду на те, що зустрічна позовна заява подана до ОСОБА_2 саме як до законного представника неповнолітньої особи, з метою захисту прав неповнолітнього відповідача за зустрічним позовом, залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації; оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14-00 год. 08.04.2022.

08.04.2022 справу знято з розгляду у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, пошкодженням адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , а також у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

28.07.2022 ОСОБА_2 як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначила, що її син є власником спірної квартири, до заяви додала письмовий доказ - копію постанови ВС від 18.05.2022 у справі № 753/8090/18, яку просила приєднати до справи. Також зазначила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не є членами їх родини.

28.07.2022 представник відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Мельнікова І.Г. подала клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом: 1 зареєстрованого за цією адресою ОСОБА_5 , 2. ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_15 , яка також зареєстрована за цією адресою.

Заслухавши думку присутніх в судовому засіданні 28.07.2022 законного представника позивача та адвокатів - представників сторін, суд ухвалою від 28.07.2022:

- приєднав до матеріалів справи заяву законного представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог та письмовий доказ - копію постанови ВС від 18.05.2022 у справі № 753/8090/18;

- відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Мельнікової І.Г. про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_2 не є законним представником ОСОБА_15 ;

- з огляду на те, що предметом зустрічної позовної заяви є вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою, суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом, зареєстрованого за цією адресою ОСОБА_5 ; зобов?язав сторін направити усі подані ними заяви по суті справи третій особі ОСОБА_5 та надати суду докази такого направлення; роз?яснив третій особі ОСОБА_5 його право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву у п?ятиденний строк з дня отримання позову або відзиву; роз?яснив учасникам справи право подати відповідь на такі пояснення у п?ятиденний строк з дня їх отримання;

- оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 15.09.2022 о 12.00 год.

15.09.2022 представник відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Мельнікова І.Г. подала клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_16 як законного представника (матір) малолітньої ОСОБА_15 , яка зареєстрована за цією адресою.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 15.09.2022, суд:

- відмовив у задоволенні цього клопотання, зважаючи на розумність строків розгляду справи, оскільки у справі бере участь через представника, адвоката Мельнікову І.Г., її батько - ОСОБА_4 і який представляє як власні інтереси, так і інтереси малолітньої ОСОБА_15 , яка зареєстрована за цією адресою, - як її законний представник;

- закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 31.10.2022 о 14 год. 30 хв.

Зважаючи на те, що сторонами не оспорюється факт непроживання відповідачів у спірній квартирі у період з 17.07.2020 до дня звернення з позовом до суду (18.08.2021), суд, поставивши на обговорення питання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, і встановлення порядку з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, з урахуванням думки сторін, не викликав для допиту свідків для підтвердження факту непроживання відповідачів у квартирі у зазначений у позові період.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідачами визнано факт їх непроживання у спірній квартирі у період з 17.07.2020 до дня звернення з позовом до суду (18.08.2021), до предмету доказування у справі входять обставини щодо наявності чи відсутності поважних причин непроживання відповідачів у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у цей період.

Про слухання справи третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, повідомлена належним чином, причину неявки представника суду не повідомила, тому суд, з урахуванням думки сторін, розглянув справу за її відсутності.

Про слухання справи третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 , повідомлений належним чином, у письмових поясненнях, поданих до суду 15.09.2022, зазначив, що відповідачі багато років не проживають у квартирі, тому є такими, що втратили право користування квартирою (а.с. 179-180 т. 1), просить розглядати справу за його відсутності, тому суд, з урахуванням думки сторін, розглянув справу за його відсутності.

31.10.2022 в судовому засіданні суд задовольнив клопотання представника позивача (за первісним позовом) - адвоката Аністратенка О.І. та приєднав до матеріалів справи доказ права власності позивача на спірну квартиру - копію свідоцтва про право власності від 23.03.2017, заслухав пояснення сторін, частково дослідив матеріали справи, оголосив перерву у судовому засіданні у зв`язку з необхідністю дослідити звукозапис, долучений до зустрічного позову, оскільки станом на 31.10.2022 через ремонтні роботи відсутня технічна можливість, до 22.11.2022 о 12.00 год.

22.11.2022 о 12.00 год. справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду за адресою: АДРЕСА_4. Розгляд призначено на 13.12.2022.

В судовому засіданні 13.12.2022 ОСОБА_2 як законний представник неповнолітнього позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 підтримала позов та заперечила проти задоволення зустрічного позову. Пояснила, що наразі її син є одноосібним власником квартири, відповідачі не є членами їх родини, без поважних причин більше року не проживають у спірній квартирі, не сплачують за комунальні послуги, їх реєстрація перешкоджає вільно користуватися і розпоряджатися квартирою. Вселятися відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) вона ніколи перешкод не чинила. Тому просила задовольнити позов і відмовити у задоволенні зустрічного позову.

У судовому засіданні 13.12.2022 представник позивача адвокат Аністратенко О.І. підтримав позов та пояснив, що син ОСОБА_2 є власником квартири, відповідачі не є членами їх родини, без поважних причин більше року не проживають у спірній квартирі, не сплачують за комунальні послуги, їх реєстрація перешкоджає вільно користуватися і розпоряджатися квартирою. Вселятися відповідачам (позивачам за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ніколи перешкод не чинила. Вважає, що зустрічна позовна заява подана з пропуском строку, крім того вимоги викладені у ній є безпідставними та не відповідають чинному цивільному законодавству України. Просив задовольнити позов і відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні 13.12.2022 представник відповідачів адвокат Мельнікова І.Г. просила відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний позов підтримала із зазначених у ньому підстав - в частині вимог про вселення, від вимоги про встановлення порядку користування квартирою відмовилася. Пояснила, що постановою Верховного Суду від 18.05.2022 у цивільній справі № 753/8090/18 за позовом ОСОБА_3 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, рішення судів першої та апеляційної інстанцій про скасування наказу з відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 »; визнання недійсним свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 видане 23.03.2017 на ім?я ОСОБА_1 - скасовано та відмовлено у позові у зв`язку з тим, що відповідач не зазначив усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників, тобто саме у зв`язку з тим, що співвідповідачем у цій справі має бути ОСОБА_17 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1

13.12.2022 в судовому засіданні суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, та за клопотанням представника позивача - адвоката Аністратенка О.І. оголосив перерву у судовому засіданні у зв`язку з необхідністю підготовки адвоката до судових дебатів - до 22.12.2022 о 16.00 год.

20.12.2022 ОСОБА_2 подала заяви про застосування строку позовної давності до зустрічного позову та про визнання диска зі звукозаписом телефонної розмови, який додано до зустрічного позову, недопустимим доказом, оскільки вона не давала дозвіл записувати цю розмову.

22.12.2022 о 16.00 год. справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду за адресою: АДРЕСА_4. Розгляд справи призначено на 31.01.2023 о 16.30 год.

В судовому засіданні 31.01.2023 представник позивача адвокат Аністратенко О.І. просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом та виключити з числа доказів диск зі звукозаписом телефонної розмови.

31.01.2023 за результатами розгляду справи суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, ухвалою від 01.02.2023 суд відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України поновив розгляд справи та залишив зустрічний позов без руху у зв`язку тим, що суддя, після відкриття провадження у справі, встановила, що зустрічну позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, а саме: позивачі за зустрічною позовною заявою зазначили у додатку (п.15), що до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 632,00 грн, однак вказаний додаток до зустрічного позову не додали. Ухвалою суд надав позивачам за зустрічним позовом п`ятиденний строку для усунення цих недоліків.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачі за зустрічною позовною заявою 06.02.2023 надали суду копію квитанції № 67035 від 05.11.2021 та № 66652 від 05.11.2021 про сплату судового збору кожним з позивачів за зустрічним позовом у розмірі 1 816,00 грн.

Оскільки 06.02.2023, у встановлений судом строк позивачі за зустрічним позовом усунули його недоліки, суд ухвалою від 07.02.2023 поновив провадження у справі, призначив судове засідання на 16.00 год. 21.02.2023.

21.02.2023 суд дослідив долучені копії квитанцій та виписки про зарахування коштів до спецфонду державного бюджету України, заслухав ОСОБА_2 та представників сторін, видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої о 16.40 год проголосив вступну і резолютивну частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд.

Згідно з актами обстеження та встановлення факту непроживання від 17.07.2020, 29.09.2020, 03.11.2020, 09.12.2020, 05.01.2021, 19.01.2021, 18.02.2021, 16.03.2021, 25.03.2021, 06.04.2021, 14.04.2021, 11.05.2021, 27.05.2021, 29.06.2021, 19.07.2021, 04.08.2021 (а.с. 5-20, а.с. 111 т. 1) квартира за адресою: АДРЕСА_1 , 3-х кімнатна , знаходиться на 7 поверсі 9-ти поверхового будинку, на момент проведення обстежень в квартирі знаходилися ОСОБА_2 , її малолітній син ОСОБА_1 . При оглядах квартири встановлено, що в квартирі відсутні особисті речі, одяг чи взуття відповідачів, а знаходились лише жіночі та дитячі речі. Долучені за клопотанням представника позивача адвоката АністратенкаО.І. акти обстеження та встановлення факту непроживання відповідачів у спірній квартирі за період після дати подання позову до суду, не відповідають критерію належності доказів до предмета даної справи (не стосуються спірного періоду), тому суд їх відхиляє.

Зазначена обставина щодо непроживання відповідачів у спірній квартирі у період з 17.07.2020 до дня звернення з позовом до суду (18.08.2021) сторонами не оспорюється.

ОСОБА_2 є законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 16.12.2006, мати - ОСОБА_10 , батько - ОСОБА_11 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.12.2020) (а.с. 21, 22 т. 1).

Згідно з ордером № 8193 серія А на зайняття трикімнатної квартири АДРЕСА_2 -є, виданим на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 26.09.1998 № 945 ОСОБА_8 (дідові відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) ОСОБА_8 вселився до цієї квартири для проживання родиною з 4-х осіб а саме, окрім нього, як члени сім`ї наймача у цю квартиру вселилися: ОСОБА_9 (баба відповідачів), ОСОБА_10 (батько відповідачів), ОСОБА_11 (дядько відповідачів).

Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

ОСОБА_3 разом зі своїм братом-близнюком ОСОБА_4 були зареєстровані у цій квартирі з 12.07.1994 у зв`язку з проживанням там їхнього батька, ОСОБА_10 , що встановлено судовими рішеннями у справі № 753/8090/18 (а.с. 61 т. 1).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований у цій квартирі 06.02.2007 у зв`язку з проживанням там його батька, ОСОБА_11 (витяг з Реєстру територіальної громади станом на 17.12.2021, а.с. 127 т. 1).

Отже, як неповнолітній позивач ОСОБА_1 , так і відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (які на час їх реєстрації у спірній квартирі теж були неповнолітніми), вселилися до спірної квартири за життя свого діда, ОСОБА_8 , який був наймачем спірної квартири, зі згоди наймача як члени його сім`ї (06.02.2007 та 12.07.1994 відповідно).

Наймач квартири - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , члени сім`ї наймача: ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Через те, що батько відповідачів (позивачів за зустрічним позовом), ОСОБА_10 , та брат батька, ОСОБА_11 , за їх життя знаходились у стані тривалого конфлікту, в який було втягнуто всіх членів родини, відповідачі не проживали у квартирі АДРЕСА_2 у період з січня 2013 року, оскільки вибули з квартири разом зі своєю матір`ю, у неповнолітньому віці.

Після смерті ОСОБА_11 (їх дядька) відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) дізналися, що відповідно до заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07.10.2014 у справі № 753/10229/14-ц їх було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_2 . У зв?язку із прийняттям цього заочного рішення їх було знято з реєстрації за адресою цієї квартири. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2018 заочне рішення Дарницького районного суду м. від 07.10.2014 у справі № 753/10229/14-ц було скасоване, а цивільне провадження - закрите ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2018 у зв?язку зі смертю ОСОБА_11 .

Відповідно до інформації, яка міститься у витязі з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відновили реєстрацію місця проживання у спірній квартирі з 14.01.2019 (а.с. 127 т. 1).

На підтвердження того, що вона не перешкоджала вселенню відповідачів у спірну квартиру, ОСОБА_2 надала лист від 02.02.2022, підписаний директором КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва, згідно з яким її повідомлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявами щодо вчинення їм перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 не зверталися з травня 2015 року по 02.02.2021 (а.с. 24).

Однак суд відхиляє цей доказ як недостовірний, тому що його спростовують такі докази:

- досліджені судом судові рішення у справі № 753/24005/18, у яких встановлено наявність поважних причин не проживання відповідачів у спірній квартирі. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 у справі № 753/24005/18, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.10.2020, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_13 про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 -є. У цій справі відсутність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спірній квартирі не була визнана такою, що сталася без поважних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Киева від 24.03.2021 у цивільній справі № 753/8090/18 за позовом ОСОБА_3 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, яке залишене без змін постановою Киівського апеляційного суду від 12.08.2021, позов задоволено, скасовано наказ відділу з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 23.03.2017 № 56908 «Про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 »; визнано недійсним свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 видане 23.03.2017 на ім?я ОСОБА_1 . Постановою Верховного Суду від 18.05.2022 у цій справі, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та відмовлено у позові у зв`язку з тим, що відповідач не зазначив усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників, тобто саме у зв`язку з тим, що співвідповідачем у цій справі має бути ОСОБА_17 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 . У справі № 753/8090/18 суди встановили, що 24.02.2017 третя особа у справі ОСОБА_17 , діючи в інтересах свого малолітнього сина, ОСОБА_1 , звернулась до Голови Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про надання у приватну власність її малолітньому сину ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , додавши до неї довідку про склад сім`ї , згідно з якою у квартирі зареєстрований лише малолітній ОСОБА_1 . Після чого Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією було видано наказ від 23.03.2017 № 56908 про передачу ОСОБА_1 у приватну власність цієї квартири. На підставі цього наказу ОСОБА_1 видане свідоцтво про право власності, серія НОМЕР_1 .

Станом на 01.10.2021 квартира була неприватизованою, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно № 277779683 від 01.10.2021 та Витягом з Державного Реєстру прав власності на нерухоме майно № 277674780 від 01.10.2021, згідно з яким на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/1832/18 від 24.03.2021 право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру з 27.09.2021 припинено (а.с. 97 т. 1).

Станом на час ухвалення рішення у справі згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформовано 10.08.2022, квартира, трикімнатна, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64450424 від 10.08.2022 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер; б/н, виданого 23.03.2017, видавник: Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація (свідоцтво видано згідно з наказом від 23.03.2017 № 56908) належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 191, 192 т. 1).

У статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказував, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, від 02 грудня 2010 року).

Отже, право на житло є конституційним правом людини, яке гарантується Основним Законом України, Конвенцією, а тому позбавлення цього права, в тому числі шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, можливо лише на підставі закону, мати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності втручання.

За положеннями ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважних причин, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному окремому випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Норма ч. 2 ст. 405 ЦК України, за якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом, у справі, що розглядається, не є застосовною, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вселилися у спірну квартиру 12.07.1994 за життя свого діда, ОСОБА_8 , який був наймачем спірної квартири, зі згоди наймача як члени його сім`ї (їх реєстрацію поновлено з 14.01.2019), а не як члени сім`ї ОСОБА_1 .

З огляду на приписи ст. 12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.13 ЦПК України, згідно з якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тягар доведення поважності причин відсутності у спірній квартирі відповідачів лежить на стороні відповідачів, оскільки саме вони наполягають на їх наявності.

На підтвердження повідомлених відповідачами обставин, що вони у неповнолітньому віці виселилася зі спірної квартири не добровільно, а через тривалий конфлікт у їх родині змушені були це зробити, а законний представник неповнолітнього позивача перешкоджає їм проживати у цій квартирі, зокрема й у період з 17.07.2020 до дня звернення з позовом до суду (18.08.2021), а саме - не дає ключі від вхідних дверей квартири, не пускає їх до квартири, вони надали наступні докази, які суд оцінює як належні, допустимі і достовірні:

- вимогою про усунення перешкод у користувані квартирою, яку ОСОБА_3 надіслав цінним листом з описом вкладення 03.05.2019, згідно з якою він просив ОСОБА_2 надати ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , доступ до квартири, шляхом надання останнім ключів від вхідних дверей та від поштової скриньки. Просив не чинити перешкоди в користуванні квартирою для них як осіб, які мають право в ній проживати, та надати ключі від вхідних дверей для задання можливості виготовити їх дублікати та в подальшому проживати в квартирі на законних підставах. Зазначив, що домовитись про передачу ключів від вхідних дверей вона може за телефоном: НОМЕР_4 . Та попередив, що у випадку продовження чинення перешкод у користуванні квартирою він буде змушений звернутися до правоохоронних органів та суду для відновлення його порушених прав (а.с. 89-90 т. 1);

- вимогою про усунення перешкод у користувані квартирою, яку ОСОБА_4 надіслав цінним листом з описом вкладення 03.05.2019 ОСОБА_2 , згідно з якою він просив її надати ОСОБА_19 та ОСОБА_4 , доступ до квартири, шляхом надання останнім ключів від квартири. Просив не чинити перешкоди в користуванні квартирою для них як осіб, які мають право в ній проживати, (а.с. 91-92 т. 1);

- довідкою «Про результати розгляду звернення ОСОБА_4 » ДОП Дарницького УПІ ГУНП у м. Києві повідомив заявника, про те, що з його звернення стосовно того, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають невідомі особи, заявниця стверджує, що квартира належить їй, зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення і інші події Дарницького УПІ ГУНП у м. Києві за № 23764 від 16.04.2021 та розглянуто як звернення. Повідомлено , що ознаки кримінального правопорушення відсутні, однак вбачаються ознаки цивільних правовідносин, роз`яснено право звернутися до суду (а.с. 93, 94-95 т. 1).

Доводи представника позивача (за первісним позовом) - адвоката Аністратенка О.І. про те, що не можна брати ці вимоги до уваги як докази чинення перешкод у користуванні квартирою, оскільки ОСОБА_2 їх не отримувала, окрім того, на них відсутня дата, тому невідомо, чи саме ці вимоги направляли ОСОБА_2 відповідачі, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки кожен з відповідачів направив зазначені вимоги за адресою місця проживання ОСОБА_2 цінним листом з описом вкладення 03.05.2019, отримання листів за своїм місцем проживання - це право ОСОБА_2 , яке вона реалізує на власний розсуд, ана спростування направлення їй саме цих вимог інших документів, які вона могла отримати у зазначених поштових відправленнях, ОСОБА_2 суду не надала.

Доводи адвоката Аністратенка О.І. (викладені у письмовому виступі в дебатах) щодо того, що зазначені вимоги ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про вселення, які направлені ОСОБА_2 у 2019 році, «…виходять за межі основного позову, людина втрачає право на проживання у випадку відсутності протягом 6 місяців. А останні 6 місяців перед поданням зустрічного позову відповідачі не проживали і не звертались за захистом свого порушеного права» не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому суд їх відхиляє, і зауважує, що ці вимоги направлено ОСОБА_2 у межах трирічного строку позовної давності, встановленого для пред`явлення таких позовних вимог, що заявлені у зустрічному позові.

Заслухавши пояснення учасників справи в судових засіданнях, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема рішення у судових справах щодо житлових прав сторін, суд вважає, що вимоги як первісного позову - про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, так і зустрічного позову - про вселення, у цій справі виникли із спору між сторонами щодо питання реалізації відповідачами своїх житлових прав, а саме - права на проживання у спірній квартирі.

Тому суд дійшов висновку, що законний представник позивача не довела, що відповідачі не проживали у квартирі АДРЕСА_2 , з 17.07.2020 до дня звернення з позовом до суду (18.08.2021) без поважних причин, у зв`язку з чим відповідачі на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК Української РСР не можуть бути визнані такими, що втратили право користування нею, тому позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2 як законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

Натомість позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 довели, що у період з 22.01.2018 (коли вони дізналися про порушення свого права на проживання у спірній квартирі) до дня звернення ОСОБА_2 як законним представником неповнолітнього ОСОБА_1 з позовом до суду (18.08.2021), вони намагалися вселитися у квартиру за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проживання у цій квартирі. Однак ОСОБА_2 перешкоджала їхньому вселенню. Тому вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню.

Твердження представника позивача (за первісним позовом) - адвоката Аністратенка О.І. про прийняття зустрічного позову з порушенням процесуального строку, встановленого ухвалою суду про відкриття провадження у справі, оскільки його подано без клопотання про продовження цього строку, є помилковим, не ґрунтується на матеріалах справи. Ці доводи адвоката Аністратенка О.І. вивчено в судовому засіданні 05.11.2021, в якому встановлено, що конверти з вкладенням «судова повістка на 05.11.2021, копія хвали суду про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками», які судом направлені відповідачам, повернулися до суду 03.11.2021 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», натомість ці документи вручено представнику відповідачів 05.11.2021, про що у справі є розписка, тому суд мотивованою ухвалою, занесеною до протоколу цього засідання, відхилив зазначені доводи адвоката, оскільки зустрічний позов подано без порушення процесуального строку, встановленого в ухвалі суду (а.с. 36, 37, 43-44, 45 т. 1).

Стосовно доводів адвоката АністратенкаО.І., щодо необхідності відмовити у задоволенні зустрічного позову з огляду на те, що позов пред`явлено до ОСОБА_2 , а не до її неповнолітнього сина - ОСОБА_1 , який є власником квартири, суд зауважує, що ОСОБА_2 діє у цій справі як за первісним, так і за зустрічним позовом саме як законний представник свого неповнолітнього сина - ОСОБА_1 . Ухвалою від 07.02.2022 суд, з огляду на те, що зустрічна позовна заява подана до ОСОБА_2 як до законного представника неповнолітньої особи, з метою захисту прав неповнолітнього відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 134-135 т. 1).

Щодо заяви представника позивача (за первісним позовом) - адвоката Аністратенка О.І. про застосування наслідків спливу строку позовної давності для подання зустрічного позову, який, як він зазначає, почав спливати 22.01.2018 і закінчився 22.01.2021, суд зауважує таке.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (далі Закон 540-ІХ) розділ ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 карантин. Станом на час розгляду справи судом карантин на усій території України згідно наступними постановами КМУ продовжено.

Зустрічний позов у справі, що розглядається, подано до суду 05.11.2021 (а.с. 46 т. 1).

Суд погоджується з твердженням адвоката Аністратенка О.І. про те, що позивачі за зустрічним позовом дізналися про порушення відповідачкою за зустрічним позовом свого права на проживання у квартирі за місцем їх реєстрації 22.01.2018, коли ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2018 було скасоване заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2014 у справі № 753/10229/14-ц про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Оскільки позивачі за зустрічним позовом не є власниками спірного житла, цей позов не є негаторним (позовом неволодіючого власника до володіючого невласника житла про усунення порушень його права), тому до вимог про вселення позивачів за зустрічним позовом у спірну квартиру застосовується загальний строк позовної давності у 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу, згідно з якими, зокрема:

- перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок

- строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перебіг строку позовної давності у справі за зустрічним позовом у справі, що розглядається, розпочався 23.01.2018, і за загальним правилом мав би сплинути 23.01.2021.

Однак, враховуючи, що з 29.03.2020 за постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України вже було установлено карантин, який станом на час розгляду справи судом продовжено, а відповідно до Закону 540-ІХ під час дії карантину строки звернення до суду, продовжуються на строк дії такого карантину, строк позовної давності за вимогами позивачів за зустрічним позовом у цій справі є таким, що продовжений відповідно до закону, тому суд не вправі застосувати наслідки спливу строку позовної давності до цих вимог.

Окрім того, суд враховує висновок Верховного Суду щодо застосування норм Закону від 30.03.2020 № 540-IX, яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, і яким строки позовної давності продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину (оголошеного Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на всій території України, строк якого неодноразово продовжувався).

Тому зазначені доводи адвоката Аністратенка О.І. є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є для суду очевидною. Сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу. Тому, зважаючи на заяву адвоката Аністратенка О.І. виключити з числа доказів доданий до справи на підтвердження факту перешкоджання ОСОБА_2 відповідачам вселитися і проживати у спірному житлі диск зі звукозаписом телефонної розмови, і розглядати справу на підставі інших доказів, та заслухавши пояснення ОСОБА_2 , яка повідомила, що не давала дозволу записувати розмову, і не пам`ятає, чи була така розмова, суд не бере до уваги як доказ диск, долучений до зустрічного позову, з огляду на те, що цей доказ є недопустимим, оскільки його отримано з порушенням порядку, а саме - з порушенням таємниці телефонних розмов (зроблено без згоди особи, голос якої на ньому записано).

Водночас, оцінивши інші докази у справі кожен окремо, та усі сукупно, суд вважає їх достатніми для висновку про те, що законний представник неповнолітнього позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 упродовж періоду, який вона зазначає як період непроживання відповідачами у спірному житлі без поважних причин, здійснювала їм перешкоди у вселенні та користуванні квартирою.

На підставі ст. 12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.13 ЦПК України, згідно з якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд відмовляє у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольняє.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням зустрічного позову, за яким позивачі заявили дві вимоги, а в судовому засіданні їх представник підтримала лише одну вимогу - про вселення, з ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 пропорційно задоволеним позовним вимогам сплачений за подання зустрічного позову судовий збір у розмірі 908,00 грн, а також на користь ОСОБА_4 - судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись нормами ст. 12, 81, 141, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 , до 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відмовити.

Зустрічну позовну заяву 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - 1. Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, 2. ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру задовольнити.

Вселити ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_2 .

Вселити ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_2 .

Законний представник неповнолітнього позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Неповнолітній позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-1 (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач-2 (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03.03.2023.

Суддя В.М. Маркєлова