ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року місто Чернівці справа №726/1831/22

провадження №22-ц/822/188/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Петранюк Ю.Т.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг»,

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Павалюк Галина Василівна на заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 січня 2023 року в частині стягнення витрат на правову допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалене під головуванням судді Байцар Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ТзОВ «ВВС-Факторинг», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Посилався на те, що 11 червня 2021 року приватним виконавцем Кондрюком К.О. відкрито виконавче провадження ВП №65787876, на підставі виконавчого напису №88266 від 05 квітня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 11360, 00 грн.

Вважав виконавчий напис № 88226 від 05 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, так як виконавчий напис, виконаний приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчинений на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №88266 від 05 квітня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 11360,00 гривень та стягнути судові витрати у розмірі 12 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 січня 2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №88266 від 05.04.2021 року, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 11360, 00 гривень. Стягнуто з ТОВ «ВВС-Факторинг» витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Стягнуто з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь держави судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Павалюк Г.В. в апеляційній скарзі просить рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 січня 2023 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. змінити. Стягнути з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. Стягнути з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 4000 грн.

Посилався на те, що всього адвокатом надані послуги з правничої допомоги обсягом 6 годин загальною вартістю 12 000 грн. із розрахунку 2000 грн. за одну годину роботи, що підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах справи.

Вказав, що суд першої інстанції при зменшенні витрат на правову допомогу не врахував висновки Верховного Суду, а саме що в ході розгляду справи відповідачем не було подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Отже, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд з власної ініціативи не вправі зменшувати розмір вказаних витрат та повинен стягувати такі витрати в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу подано в частині стягнення витрат на правову допомогу, в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Згідно з частиною 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України).

Задовольняючи частково вимоги заяви про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, яка дорівнює розміру адвокатського гонорару, час, який витрачено для написання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, який складає 6 годин, є завищеним та таким, який не відповідає складності виконання для даних категорій справ, а тому суд прийшов до висновку про необхідність зменшити розмір стягуваних витрат на професійну правничу допомогу з 12000 грн. до 2000,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_2 надала Договір про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року, додаток № 1 та додаток № 2 до договору №4 від 03 листопада 2022 року, акт наданих послуг до договору, довідку №0811-4 від 08 листопада 2022 року, розрахункову квитанцію Серії ББАЄ №370004 про фактичну оплату ОСОБА_1 послуг адвоката Павалюк Г.В. в сумі 12000 грн. (а.с.18-23).

Відповідно до Договору про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року, Додатку №1 та Додатку №2 до договору №4 від 03 листопада 2022 року вартість однієї години правової допомоги становить 2000 грн.

Згідно Акту наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року, розмір наданої адвокатом Павалюк Г.В. правової допомоги позивачу ОСОБА_1 складає 12 000 гривень. Згідно розрахункової квитанції Серії ББАЄ №370004, ОСОБА_1 здійснено оплату послуг адвоката Павалюк Г.В. в сумі 12 000 гривень.

Заява про стягнення правничої допомоги подана у визначені процесуальним законом строки і документи на підтвердження цих виплат стосуються послуг, наданих у цій справі, що доведено позивачем ОСОБА_1 .

Велика Палата неодноразово зазначала, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Таким чином, частково задовольняючи вимоги заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу та стягуючи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн, суд першої інстанції не врахував викладених вище висновків Верховного Суду, а тому сума, яку стягнув суд першої інстанції, має бути змінена.

На підставі викладеного, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів апелянта, дотримуючись норм процесуального права, враховуючи, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заперечує проти заявленого розміру витрат, а відповідач у справі проти заяви представника позивача не заперечував, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав, у суду не було підстав зменшувати розмір заявлених витрат і тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність збільшення розміру стягнутих з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, що надавалася у суді першої інстанції з 2000 грн. до 12000 грн., що є належним чином обґрунтованим, не суперечить принципу розподілу судових витрат.

Щодо вимог про стягнення з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 грн. слід зазначити наступне.

Правова допомога відповідачу у апеляційному суді надавалася адвокатом Палій Г.В. на підставі Договору про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року, Додатку до Договору про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року та ордеру серії СЕ №105638. Пунктом 3 Додатку №3 до Договору, передбачено, що розмір ставки адвокатського гонорару за одну годину роботи Адвоката поза судовим засіданням за домовленістю сторін складає 2000 грн./одна година роботи адвоката (а.с.57-58, 62).

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції надано Додаток №4 до Договору про надання правової допомоги №4 від 03 листопада 2022 року та Акт наданих послуг від 26 січня 2023 року де вказано, що загальна сума витрат складає 4000 грн. (2 години написання (складання) апеляційної скарги ОСОБА_1 ) (а.с.59-60).

Таким чином, із урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг у суді апеляційної інстанції, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, відсутності від іншої сторони клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин першої та четвертої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та зміну оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Павалюк Галина Василівна задовольнити.

Заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 19 січня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Розмір стягуваних з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу визначити в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М.Литвинюк

І.Б. Перепелюк