Справа № 629/2494/22
Провадження № 2/629/112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря Коваленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада Марина Володимирівна про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, 26 червня 1997 року між ОСОБА_2 , діючою за довіреністю від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу №292, зареєстрований в Лозівській філії (представництві) Харківської товарної біржі на підставі біржового контракту №292 від 26 червня 1997 року. За умовами якого продавець ОСОБА_3 продала, а покупець ОСОБА_4 купив однокімнатну квартиру, житловою площею 17,1 кв.м, загальною площею 31,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оформивши вказаний договір через Лозівську філію Харківської товарної біржі та з урахуванням діючого на той час законодавства, сторони не здійснили нотаріального посвідчення договору. Після укладання договору, умови правочину були повністю виконані сторонами: продавець отримав гроші за квартиру, а покупець оселився у придбаній квартирі, і з часу купівлі житла ніс всі витрати по його утриманню та оплаті комунальних послуг, користувався всіма правами та виконував всі обов`язки як власник квартири. З часу придбання квартири ніяких претензій зі сторони відповідача не надходило. ІНФОРМАЦІЯ_1 її вітчим ОСОБА_4 помер. За життя, 17 лютого 2021 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Василенко Т.Г., зареєстрований в реєстрі за №294. Згідно заповіту все майно яке належить на день смерті ОСОБА_4 , де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, та все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , позивачці по справі. Бажаючи прийняти спадщину, після смерті ОСОБА_4 , вона звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В., однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки право власності на квартиру зареєстровано на підставі угоди, укладеної на товарній біржі, без її нотаріального посвідчення. Наразі, нотаріально посвідчити спірну угоду неможливо, так як сторони померли. Оскільки в позасудовому порядку вирішити вказаний спір неможливо, а викладені обставини позбавляють її можливості оформити свої спадкові права, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. На підставі викладеного просить визнати дійсним договір №292 купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 26 червня 1997 року між ОСОБА_2 , яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований Лозівською філією Харківської товарної біржі.

02.02.2023 року позивачка надала до суду клопотання про витребування доказів, а саме просила витребувати з Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з актового запису про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4 від 26.06.2014 року, поновивши строк для витребування доказів. В обґрунтування зазначила, що витребувана інформація щодо смерті ОСОБА_3 має доказове значення для правильного вирішення справи, оскільки підтверджує викладені у позові обставини. Надати витребуваний документ самостійно вона не має можливості, так як такі відомості є інформацією з обмеженим доступом і надаються державним органом відповідно до чинного законодавства. Обґрунтовуючи неможливість подання вказаного доказу позивачем в установлений законом строк, позивачка вказала, що неодноразово намагалась протягом тривалого часу попасти на прийом до працівників Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з приводу отримання витягу з актового запису, але з різних об`єктивних причин вчасно не могла цього зробити. 02.02.2023 року на прийомі у Лозівському відділі ДРАЦ отримала інформацію, що вона не є тією особою, якій можуть видати копію витягу з актового запису про смерть ОСОБА_3 , що тільки родичі певного ступеню спорідненості та на підставі ухвали суду можна отримати дану інформацію, а тому просить поновити їй строк для витребування доказів.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позові просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області та вирішити справу на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала телефонограму, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, вирішити справу на розсуд суду.

Суд, вирішуючи питання про витребування доказів, виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 2 статті 84 ЦПК України в клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку на подачу клопотання про витребування доказів, суд виходить з того, що законодавець передбачив можливість такого поновлення лише у разі, якщо особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання клопотання про витребування доказів у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Беручи до уваги викладене вище, враховуючи предмет спору, обставини того що заявлений до витребування доказ має доказове значення для правильного вирішення справи, оскільки підтверджує викладені у позові обставини, а також той факт, що позивач не взмозі сама надати суду вказаний документ, суд доходить до переконання про те, що причини пропуску строку для подання клопотання про витребування доказу є поважними, а тому відповідне клопотання позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 84, 258-260 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Поновити позивачу строк для звернення до суду з даним клопотанням.

Витребувати з Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з актового запису про смерть ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4 від 26.06.2014 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України за невиконання ухвали з відповідальної особи може бути стягнуто штраф в дохід державного бюджету у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також неподання доказів, у тому числі із причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тимур КАРАЩУК