Провадження №2/369/5773/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Бугайовій М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника позивача адвоката Гусєва Сергія Івановича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг-Рент» про застосування наслідків нікчемності правочину,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг-Рент» про застосування наслідків нікчемності правочину.

Представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Рент» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39369039, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, буд.10, прим.108, с.Святопетрівське, Бучанський район, Київська область. в межах розміру позовних вимог 2 164 790 (два мільйона сто шістдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто) грн. 55 копійок.

Заява про забезпечення позову обгрунтована тим, що що предметами наведених Договорів є продаж продавцем покупцю об`єкту - земельної ділянки орієнтовною площею 0,0029 га, розташованої в селі Новосілки, Бучанського району Київської області, яка на момент укладання Основного договору, належатиме Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Рент» (Відповідачу) на праві приватної власності, з розташованим на зазначеній Земельній ділянці об`єктом малої архітектурної форми - тимчасовою спорудою орієнтовною площею: 27,72 кв.м. (далі - «Тимчасова споруда), технічні характеристики якої визначатимуться у відповідному паспорті прив`язки Тимчасової споруди.

Необхідність у зверненні з позовною заявою виникла за фактом звернення Позивача до представника за надання правової допомоги через невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договорами №№ ТСЗ, ТС7. Однак, за результатами правового аналізу встановлено підставу вважати правочини нікчемними через недотримання сторонами вимог закону щодо їх нотаріального посвідчення. Нікчемність укладених правочинів підтверджується обставинами, що викладені у позовній заяві, Сторонами правочинів не було дотримано вимог закону про їх нотаріальне посвідчення.

Застосування судом наслідків нікчемності правочинів означатиме обов`язок відповідача повернути заявнику отримані за ними грошові кошти у розмірі 2 133 691 мільйонів гривень 87 копійок. У зв`язку з цим, заявник впевнений, що за фактом звернення Заявника до суду Відповідач застосує можливі методи, що унеможливить виконання рішення суду, зокрема здійснить відчуження власного майна на користь третьої заінтересованої особи шляхом укладання фіктивного правочину. Наведене матиме наслідком неможливості примусового виконання рішення суду за відсутністю майна боржника, що є підставою повернення виконавчого документа стягувану відповідно до підпункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, відчуження майна дозволить учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Рент» (Відповідача) припинити діяльність Товариства незаконним способом шляхом відчуження власних часток у статутному капіталі Товариства на користь третьої заінтересованої особи, яка фіктивно виконуватиме в подалі «роль» учасника та одноосібного виконавчого органу Товариства. Застосування Відповідачем наведених недобросовісних методів позбавить заявника механізму захисту його прав та інтересів, а також додатково завдасть Заявнику матеріальних та моральних збитків співмірним тим ресурсам, що вже використовуються останнім для цього захисту (витрати на оплату судового збору, на правову професійну допомогу, час, переживання Заявника, ін.), адже їх також не буде компенсовано.

Впевненість у застосуванні Відповідачем наведених недобросовісних методів сформована завдяки сукупності нижченаведених фактів, що прямо свідчать про наявність завчасного наміру Відповідача укласти завідомо нікчемні правочини з метою власного незаконного збагачення.

Відповідач укладає попередні договори навмисно не дотримуючись при цьому встановленої форми їх укладання, таким чином позбавляючи інвесторів правових засобів захисту власних прав за ними. Вважаю за необхідним повідомити суд, що зі слів як Позивача, так і первісного кредитора ОСОБА_4 за Договором № ТСЗ, сторонами правочину не обговорювалась можливість чи необхідність нотаріального посвідчення правочину, Відповідачем не повідомлялось про час та місце їх нотаріального посвідчення, відповідно ніхто із сторін не ухилявся від його посвідчення.

Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за Договорами №№ ТС7, ТСЗ, Відповідач навіть не приступив до їх виконання.

У зв`язку з цим, представник позивача вважає, що є всі підстави для забезпечення пред`явленого позову.

У судове засідання 06.11.2023 представник позивача з`явився. Заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 06.11.2023 з`явилася. Щодо задоволення заяви про забезпечення позову заперечувала.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом встановлено, що предметами оскажуваних Договорів є продаж продавцем покупцю об`єкту - земельної ділянки орієнтовною площею 0,0029 га, розташованої в селі Новосілки, Бучанського району Київської області, яка на момент укладання Основного договору, належатиме Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Рент» (Відповідачу) на праві приватної власності, з розташованим на зазначеній Земельній ділянці об`єктом малої архітектурної форми - тимчасовою спорудою орієнтовною площею: 27,72 кв.м. (далі - «Тимчасова споруда), технічні характеристики якої визначатимуться у відповідному паспорті прив`язки Тимчасової споруди.

На виконання умов зазначеного договору під час його укладення позивачка передала, а продавець прийняв грошову суму в розмірі 2 133 691 мільйонів гривень 87 копійок. Однак, станом на теперішній час свої зобов`язання продавець не виконав.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, суд дійшов до висновку про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг-Рент» про застосування наслідків нікчемності правочину, про який просить позивач, так як застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача.

При цьому таке забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявупредставника позивача адвоката Гусєва Сергія Івановича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг-Рент» про застосування наслідків нікчемності правочину задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Рент» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39369039, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, буд.10, прим.108, с.Святопетрівське, Бучанський район, Київська область. в межах розміру позовних вимог 2 164 790 (два мільйона сто шістдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто) грн. 55 копійок.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Інформація про стягувача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біг-Рент», ідентифікаційний код юридичної особи: 39369039, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, буд.10, прим.108, с.Святопетрівське, Бучанський район, Київська область.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07.11.2023

Суддя Тетяна ДУБАС