КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4407/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Справа № 759/3203/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Войтенко Ю.В.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ КИЇВМІСЬКБУД-2» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

В лютому 2021 року позивач ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати компенсації житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач проживає зі своєю родиною в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є позивач. Мешканці гуртожитку сплачують компенсаційні витрати по сплаті комунальних послуг та витрат з утримання і експлуатації гуртожитку та прибудинкової території, до яких входять: компенсація витрат за вивіз сміття, споживання газу, користування гарячою водою та водовідведенням, користування електроенергією, розподіл природного газу, утримання і експлуатація гуртожитку та прибудинкової території, користування холодною водою та водовідведенням, сплата за опалення.

Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання щодо оплати за спожиті комунальні послуги, у зв`язку з чим, з урахуванням остаточного змісту позовних вимог, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» заборгованість за компенсацію витрат по сплаті комунальних послуг та витрат з утримання і експлуатації гуртожитку та прибудинкової території, розраховані за період з лютого 2020 по лютий 2021 року в розмірі 19102,88 грн., а також, 3 % річних на суму заборгованості, що становить 154,80 грн. та пеню у розмірі 188,79 грн. та сплачені судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» заборгованість в розмірі 10 388, 18 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин (застосовано Закон, який не поширюється на ці правовідносини, суд неправильно витлумачив закон). Обов`язок укладення договорів найму (оренди) покладається на осіб, які вселяються до гуртожитку з 2018 року, тобто з часу прийняття «Примірного положенням про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498. Однак в рішенні суду є посилання на Положення про гуртожитки від 1986 року, яке в 2015 році втратило чинність.

Судом неправильно застосовано норму права щодо виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем по сплаті суми боргу та висновки, зроблені судом, не відповідають обставинам справи, оскільки Положення, на яке посилався суд, як на підставу виникнення зобов`язання у відповідача до позивача, втратило чинність в 2015 році, а період заборгованості, за який позивач витребовує сплату так званого боргу, складає з лютого 2020 по лютий 2021 року.

Також суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин положення статті 509, 901 та 903 Цивільного кодексу України, якими регулюються договірні правовідносини, але жодного договору між позивачем та відповідачем про надання житлово-комунальних послуг або компенсацію витрат понесених позивачем, не існує. Відтак, підстав для виникнення зобов`язання у відповідача щодо сплати понесених позивачем компенсаційних витрат, як було вказано у позовній заяві, не виникло.

Також Положення про гуртожитки ПАТ "Трест "Київміськбуд-2", (що є не нормативно-правовим, а локальним актом індивідуальної дії), згідно з яким суд встановив, що проживання у гуртожитку є платним, втратило чинність, оскільки було затверджено наказом ПАТ «Трест «Київмськбуд-2» від 19.11.2015 року до прийняття Положення 2018 року та не відповідає діючим правовим нормам в даних правовідносинах, про що заявляв під час судового засідання відповідач.

На підтвердження своїх доводів позивач не надав жодних документів щодо підстав та порядку обліку, житлової площі та нежитлової площі гуртожитку для визначення нарахування суми по витратам по утриманню і експлуатації гуртожитку, опалення та водопостачання. Також позивач не надав жодного нормативного чи розпорядчого документу щодо порядку обліку проживаючих у гуртожитку осіб для визначення суми при розподілі цих витрат на кожну особу .

Позивач підтвердив нарахування житлово-комунальних послуг мешканцям гуртожитку по АДРЕСА_1 згідно з поетажним планом гуртожитку по АДРЕСА_1 , у відповіді на звернення депутата Київради Берікашвілі Н.В. від 11.03.2021 № 69, житлове приміщення на першому поверсі, у якому проживає відповідач разом із сім`єю, зазначене як підсобне приміщення. Так, житлове приміщення, в якому вона проживає із дітьми, визначене на плані під номерами 8,9,10,11,12,13,14,15 і є відповідно коридором, вбиральнею, та підсобними приміщеннями. Загалом весь перший поверх заселений людьми та є житловими кімнатами, що повинно враховуватись при проведенні розрахунків. Також факт проживання відповідача та її родини у кімнаті АДРЕСА_2 встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року.

Також, послуги з опалення розподіляються на опалювальну площу 1 кв.м., розрахунок якого включає в себе площу кімнати помножену на коефіцієнт місць загального користування. Коефіцієнт визначається шляхом співвідношення житлової площі до нежитлової і вираховується по формулі - так заявив сам позивач, але площа кімнати, яку займає відповідач, і площа, яка зазначена у повідомленні про сплату за проживання у гуртожитку, яка надається відповідачу, не співпадає.

Позивачем не доведено, які показники площі використовує позивач для визначення коефіцієнту, яку фактичну кількість мешканців використовують при обрахуванні норм споживання на 1 особу, чому вартість послуги з утримання будинку та прибудинкової території у гуртожитку по АДРЕСА_1 складає 56,70 грн. чи інша сума, бо за кожен місяць сума різна, за квадратний метр; які складові входять в перелік послуг та їх економічне обґрунтування.

Також існує невідповідність поверхового плану дійсним використанням площі гуртожитку, та насправді є збільшення житлової площі у гуртожитку, що прямо впливає на співвідношення житлової та нежитлової площі, що враховуються при розрахунку коефіцієнту для нарахування плати за проживання у гуртожитку.

Судом не витребувано у позивача оригінал поверхового плану для з`ясування цих обставин, а відповідачу було відмовлено, як в усному так і в письмовому клопотанні про витребування цих доказів. Окрім цього, позивач зазначив, що розподіл компенсаційних витрат по електроенергії, газу та вивозу сміття відбувається шляхом перерозподілу між усіма мешканцями гуртожитку порівну, але на підтвердження цього позивач не надав жодного розпорядчого чи нормативно-правового документу, який би підтвердив існування та законність існування порядку обліку мешканців гуртожитку та нарахування цих послуг.

В гуртожитку 70 відсотків від загальної кількості мешканців проживають за договорами оренди, решта - по ордеру. Відповідно перша категорія сплачує фіксовану орендну плату, друга категорія - по так званому розподілу. Тобто зовсім не зрозуміло, як проводиться облік проживаючих і відповідно розподіл цих компенсаційних витрат. Окрім цього, вже більше року чоловік відповідача проходить службу у ТУ ССО Черкаської області і не проживає в гуртожитку, але весь цей час позивач проводить нарахування послуги на чоловіка.

Відповідач проживає у кімнаті 8а гуртожитку по АДРЕСА_1 разом із двома неповнолітніми дітьми, тому для повного та об`єктивного вирішення справи по суті у судовому засіданні повинно досліджуватись питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами всіх членів родини, які проживають разом з відповідачем.

Також, позивач погіршив умови проживання неповнолітніх дітей у кімнаті АДРЕСА_2 та навмисне від`єднав кімнату від мережі водопостачання та водовідведення, а згодом суттєво збільшив плату за проживання у гуртожитку. З цього приводу відповідач, як мати, зверталася до органів опіки та піклування у Святошинському районі м. Києва, про що був складений акт огляду кімнати, в якому працівниками органу опіки та піклування було зафіксовано відсутність водопостачання та водовідведення.

Окрім цього, відповідач та її родина не користується газом взагалі, оскільки кімната, де вона проживає разом із родиною, знаходиться на першому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1 , на якому встановлені електроплити. Позивач сам проводив на першому поверсі установку електроплит і не міг про це не знати. Але продовжував нараховувати за користування газом із розрахунку на 5 осіб і навіть представив ці нарахування до суду задля відшкодування, тобто для узаконення незаконного збагачення.

Тому вважає, що позивачем не доведено кількість фактично наданих та спожитих саме відповідачем, а не мешканцями гуртожитку по АДРЕСА_1 , комунальних послуг та понесених позивачем витрат на утримання будинку та прибудинкової території із розрахунку займаної житлової площі та докази надання таких послуг відповідачу.

Відповідачем до суду було подано безліч усних та письмове клопотання про витребування цих доказів, так як подані позивачем суми нарахування нічим не підтверджені, але суд відмовив у задоволенні клопотань, чим позбавив можливості відповідача на захист.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вказує, що ОСОБА_1 була заселена до приватного гуртожитку як працівник ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» на підставі розпорядження від 28.03.2012 за №5 (т.1 а.с.69), але після звільнення з роботи відмовилася укласти з підприємством договори найму (оренди) кімнати та продовжує проживати в гуртожитку без оформлення договірних відносин в порушення вимог законодавства. Жодного ордеру на поселення ОСОБА_1 не видавалось.

Виставлення плати за проживання в гуртожитку здійснюється на підставі Постанови КМУ №498 від 20.06.2018 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками», Положення про гуртожитки ПрАТ «Трест «Київміськбуд- 2» та Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку підприємства, затвердженого наказом №01 від 02.01.2020р. генеральним директором ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» (копія даного Положення наявна в матеріалах справи за а.с.118-126, т.1).

Так як відповідач продовжує проживати в кімнаті 8а (55,08 м2), користується житлово-комунальними послугами, вона зобов`язана сплачувати плату за проживання, відповідно до норм національного законодавства.

Позивач здійснює нарахування плати за проживання в гуртожитку для осіб, які фактично проживають в гуртожитку, займають відокремлені житлові кімнати в гуртожитку, але відмовляються укладати договори найму (оренди) кімнати (докази відмови ОСОБА_3 від укладення договору найму наявні в матеріалах справи за а.с.99- 103, т.1). Таким особам, в т.ч. і відповідачці, виставляються повідомлення на сплату за проживання в гуртожитку.

При цьому, розмір плати за проживання складається із нарахованої компенсації витрат позивача по комунальним послугам згідно із встановленими тарифами та фактично понесених витрат позивача по утриманню будівлі гуртожитку та його прибудинкової території, розрахунок яких здійснюється відповідно до діючих норм національного законодавства, Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку підприємства, затвердженого наказом №01 від 02.01.2020р. генеральним директором ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» .

Звертає увагу, що ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» надавав до суду деталізований розрахунок із повним вказанням виду та вартості нарахувань плати за проживання мешканки гуртожитку по АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 з усіма підтверджуючими документами, за весь період заборгованості з лютого 2020 по лютий 2021 року. ( деталізований розрахунок наявний в матеріалах справи, як додаток до пояснення на заперечення на відповідь на відзив від 07.04.2021р. за №107, т.1 а.с.165-250, т.2 а.с. 1-250, т.3 а.с. 1-250, т.4 а.с.1-81)

В судовому засіданні ( 17.05.2021) відповідач ОСОБА_1 вперше повідомила позивача, що не згодна з нарахуванням, які виставляються в повідомленнях на сплату, у зв`язку тим, що займає меншу площу. Для усунення розбіжностей та встановлення загальної фактичної площі, яку займає ОСОБА_1 - 30.07.2021р. наказом було створено інвентаризаційну комісію для здійснення обстеження та замірів площі у АДРЕСА_2 . Але ОСОБА_1 відмовила у доступі членів комісії до приміщення даної кімнати та встановлення загальної фактичної площі кімнати.

Заперечення відповідача щодо необґрунтованого нарахування за користування газом - представник позивача також вважає безпідставним, оскільки електроплити були встановлені для зручності мешканців, тоді як газові плити знаходяться у кухонних приміщеннях. ОСОБА_1 не обмежена та має право, змогу для зручності користуватися будь - яким кухонним приміщенням на будь-якому поверсі гуртожитку, так як і інші мешканці. Всі нарахування (в т.ч. і газ і електроенергія (якою вочевидь більше користується ОСОБА_1 ) - розраховується на всіх мешканців гуртожитку, пропорційно із розрахунку зайнятої площі та кількості членів родини. Підключення водопостачання до кімнати 8А не передбачено технічними нормами утримання будинку, дозвіл на таке підключення відповідач не отримувала, тому було здійснено відключення води з метою запобігання аварії водопостачання та уникнення створення негативних наслідків для інших мешканців гуртожитку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача третя особа ОСОБА_2 зазначила, що погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає вимоги апеляційної скарги законними, обґрунтованими, викладеними з повним додержанням норм матеріального та процесуального права України.

У запереченні на відзив позивача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що вселення ОСОБА_1 разом із сім`єю у кімнату АДРЕСА_2 01 квітня 2012 року відбулося без укладення договору найму жилого приміщення (кімнати) у гуртожитку, а тому обов`язок позивача та відповідача щодо укладення договору найму/оренди жилого приміщення виник не у травні 2017 року, а з 20 червня 2018 року , з дати прийняття Постанови КМУ № 498.

Вважає, що факт сплати відповідачем плати за проживання в гуртожитку свідчить не про згоду на її розмір, порядок нарахування та адміністрування, а про її розсудливість, розумність та справедливість і з точки зору цивільного права та законодавства має судом апеляційної інстанції розцінюватись як безпідставне збагачення позивача, оскільки договір найму/оренди/надання житлово-комунальних послуг між сторонами належним чином укладений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.04.2012 ОСОБА_1 проживає в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_2 разом з сім`єю: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Власником гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 є Приватне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-2» .

Кожного місяця позивач надає всім мешканцям гуртожитку повідомлення на сплату за проживання в гуртожитку, в якому зазначається компенсація витрат понесених комунальних послуг, а саме: електроенергія, холодне водопостачання, гаряче водопостачання, природний газ, опалення, вивіз сміття та витрати з утримання та експлуатації гуртожитку та прибудинкової території на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» №498 від 20.06.2018.

Позивач вказував, що до компенсаційних витрат, понесених підприємством належать: вивіз сміття (компенсація даної витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); газ (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); електроенергія (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); холодна вода та водовідведення (компенсація витрати розраховується на кількість осіб, що фактично проживають в гуртожитку); опалення ( компенсація даної витрати розподіляється на опалювальну площу 1 кв.м., розрахунок включає в себе площу кімнати, помноженої на коефіцієнт місць загального користування). При цьому, витрати по утриманню і експлуатації гуртожитку та прибудинкової території розраховуються по фактично понесеним витратам позивача, які розподіляються на площу житлових кімнат та нежитлових приміщень гуртожитку у розрахунку на 1 кв.м. Розрахунок для мешканців складається з фактичної витрати 1 кв.м. помноженої на житлову площу кімнати.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 509, 901, 903 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками» №498 від 20.06.2018, Примірним положенням про гуртожитки, яке було чинним на момент вселення відповідача у вказаний гуртожиток, а також Положенням про гуртожитки ПАТ «Трест «Київміськбуд-2», відповідно до яких вважав, що у власника гуртожитку наявне право на встановлення розміру плати за проживання в гуртожитку самостійно на підставі та в порядку, визначеному самим власником відповідно до законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в останній редакції позовних вимог стверджує, що заборгованість відповідача по сплаті послуг за період з лютого 2020 по лютий 2021 року, з урахуванням всіх сум, сплачених відповідачем становить 19102,88 грн. Разом з цим, згідно з інформацією щодо стану розрахунків між сторонами (а.с. 113-114, том 4), до суми заборгованості, яку просить стягнути позивач, входить період розрахунків з 31.12.2018 року по 12.02.2021 року.

Судом прийнято до уваги докази щодо обсягу, вартості та факту надання житлово-комунальних послуг, наданих позивачем та частково прийнято до уваги заперечення відповідача щодо безпідставності та необґрунтованості вимог позивача до лютого 2020 року, а також зазначено, що інші аргументи відповідача спростовуються матеріалами справи та не можуть бути враховані як підстава для звільнення її від сплати заборгованості за комунальні послуги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за період з лютого 2020 по лютий 2021 року. Оскільки під час судового розгляду у сторін не було розбіжностей в частині внесених відповідачем сум оплати комунальних послуг, то з відповідача до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 10 388,18 грн. (54 938,18 грн. (загальна сума нарахувань) за вирахуванням 44 550 грн. (загальна сума оплати, внесена відповідачем). Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають.

З висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог колегія суддів погоджується, вважає їх законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 про право власності на жилий будинок, виданого 18 вересня 1998 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, на підставі наказу № 558-С/ЖБ від 16 вересня 1998 року, гуртожиток розташований в АДРЕСА_1 , площею 3313,6 кв.м. належить на праві власності Відкритому акціонерному товариству «Трест «Київміськбуд-2» .

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2018 року право власності на житловий будинок, гуртожиток по АДРЕСА_1 , було зареєстровано 20.08.2018 року на підставі свідоцтва серії НОМЕР_1 від 18.09.1998 року на праві приватної власності за Приватним акціонерним товариством «Трест «Київміськбуд-2» ( а.с. 12-13, т. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2019 року у справі № 759/11622/17 було відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинського району м. Києва про припинення дії, що порушує право, шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

Вказаним рішенням суду, що набуло законної сили, встановлено, що згідно з наказом ПАТ «Трест «Київміськбуд - 2» «Про прийняття на роботу» № 31-к ОСОБА_1 була прийнята на посаду юрисконсульта до юридичного відділу з 01 лютого 2012р. за переведенням з ДП «Житлоексплуатація» ВАТ «Трест «Київміськбуд - 2». 01.04.2012 р. як співробітнику ПАТ «Трест «Київміськбуд - 2» ОСОБА_1 було надано кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Дане житлове приміщення в гуртожитку було надано ОСОБА_1 для тимчасового проживання у зв`язку з перебуванням останньої в трудових відносинах з позивачем ( а.с. 70-73, т. 1)

19.05.2017 року позивач подала до ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням з поважної причини у зв`язку із неможливістю продовжувати роботу по причині догляду за дітьми по досягненню ними чотирнадцятирічного віку: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Наказом №89-к від 22.05.2017 року ОСОБА_1 була звільнена з посади юрисконсульта юридичного відділу за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі її заяви від 19.05.2017 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року у справі № 760/9694/17-ц позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» про зміну формулювання причин звільнення - задоволено частково.

Змінено формулювання причини звільнення ОСОБА_1 зі ст. 38 КЗпП України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а саме: із «звільнена за власним бажанням» на «звільнена за власним бажанням по причині догляду за дітьми по досягненню ними чотирнадцятирічного віку». Зобов`язано ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в розділі «Відомості про роботу» зазначити: «запис №24 є недійсним, звільнена за власним бажанням по причині догляду за дітьми по досягненню ними чотирнадцятирічного віку».

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» про виселення з гуртожитку ОСОБА_1 та членів її сім'ї, Святошинський районний суд м. Києва у рішенні від 19 січня 2019 року виходив з того, що відповідачі не можуть бути виселені із гуртожитку, без надання іншого житлового приміщення у порядку ст. 132 ЖК України.

04 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» № 1999-VIII від 05 квітня 2017 року, яким було викладено в новій редакції статтю 130 ЖК України та встановлено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи встановлено, що договір найму ( оренди) кімнати між сторонами укладено не було, ордер на вселення та проживання у гуртожитку ОСОБА_1 видано не було. 22 травня 2017 року позивачем було направлено повідомлення ОСОБА_1 про необхідність укладення договору найму (оренди) ліжко-місць, проте відповідно до акту від 22.05.2017 року, складеного представниками позивача, ОСОБА_1 відмовилась від отримання повідомлення та примірника договору найму ( оренди) ліжко-місць ( а.с. 100 - 203, т. 1).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 разом з членами своєї сім'ї продовжує проживати у кімнаті АДРЕСА_2 , що належить на праві власності позивачу.

За повідомленням відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.08.2016 року, у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 мають зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 24-26, т. 1)

Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 03.09.2017, затвердженим начальником служби в справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, у кімнаті 8А в гуртожитку по АДРЕСА_1 проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , 1998 р.н., ОСОБА_4 , 2009 р.н., ОСОБА_5 , 2012 р.н. (а.с.210-211, т. 4).

Відповідно до ст. 131 ЖК України ( в редакції Закону № 1999-VIII від 05 квітня 2017 року) примірне положення про користування гуртожитками затверджується Кабінетом Міністрів України після консультацій з громадськістю, що проводяться відповідно до законодавства.

Відповідно до Примірного положення про користування гуртожитками органи державної влади, органи місцевого самоврядування, власники гуртожитків після консультацій з громадськістю (громадськими організаціями, створеними з метою захисту інтересів мешканців гуртожитків) за погодженням з профспілками (за наявності) затверджують положення про користування гуртожитками, що перебувають у їхній власності, управлінні, розпорядженні, користуванні.

Відповідно до п. 7 «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 20 червня 2018 року, користування жилою площею здійснюється:

у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера;

у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.

Пунктом 11 вказаного Примірного положення встановлено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками встановлено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає:

витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);

інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Як вбачається з матеріалів справи, до компенсаційних витрат, понесених ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» як власником гуртожитку, у зв`язку з проживанням у ньому мешканців позивачем віднесено оплату наступних житлово-комунальних послуг:

- вивіз сміття, споживання побутового газу, гарячої води та водовідведення; електроенергії, розподіл природного газу, холодна вода та водовідведення ( компенсація кожної з цих витрат розраховується на кількість осіб, що фактично проживають у гуртожитку),

- утримання та експлуатація гуртожитку та прибудинкової території ( компенсація даної витрати розраховується на площу житлових кімнат та нежитлових приміщень у гуртожитку у розрахунку на 1 кв.м.);

- опалення ( компенсація даної витрати розподіляється на опалювальну площу, розрахунок включає в себе площу кімнати, помноженої на коефіцієнт місць загального користування).

Як вбачається з повідомлень на сплату за проживання у гуртожитку та деталізованих розрахунків по графам повідомлень, за лютий 2020 року ОСОБА_1 на сім`ю з 5 осіб, що проживають у кімнаті, загальною площею 55,08 кв.м., було нараховано до сплати за проживання у гуртожитку ( компенсацію витрат) 5436 грн. 26 коп., а саме:

- вивіз сміття - 101 грн. 30 коп. ( 20 грн. 26 коп. х 5 осіб),

- газ - 28,90 грн. ( 5 грн. 78 коп. х 5 осіб),

- гаряча вода та водовідведення - 362,6 грн. ( 72 грн. 52 коп. х 5 осіб),

- електроенергія - 260 грн. ( 52 грн. х 5 осіб),

- опалення - 1681 грн. 59 коп.( 30 грн. 53 коп. х 55,08 кв.м.), - перерахунок ГВП за січень - - 106,7 грн., перерахунок опалення за січень - - 509,49 грн.,

- розподіл природного газу - 2 грн. 36 коп. ( 0,47 грн. х 5 осіб),

- утримання та експлуатація гуртожитку та прибудинкової території - 3202 грн. 35 коп. ( 58 грн. 14 коп. х 55,08 кв.м.) ,

- холодна вода та водовідведення - 413 грн. 35 коп. ( 82 грн. 67 коп. х 5 осіб).

Аналогічним чином, виходячи із фактичних показників лічильників у гуртожитку на постачання: газу, гарячої води, електроенергії, холодної води, з розрахунку на фактичну кількість осіб, що проживають у гуртожитку, опалення, а також окремих розрахунків на кожен місяць компенсації витрат на утримання будівлі гуртожитку та його прибудинкової території відповідачу ОСОБА_1 було нараховано до сплати за проживання в гуртожитку :

- за березень 2020 року - 5380 грн. 55 коп.; - за квітень 2020 року - 4848 грн. 59 коп.,

- за травень 2020 року - 4686 грн. 28 коп., - за червень 2020 року - 3876 грн.,

- за липень 2020 року - 4372 грн. 16 коп., за серпень 2020 року - 3392 грн. 61 коп.,

- за вересень 2020 року - 3607 грн. 66 коп., за жовтень 2020 року - 3536 грн. 33 коп.,

- за листопад 2020 року - 3640 грн. 42 коп., за грудень 2020 року - 5665 грн. 78 коп.,

- за січень 2021 року - 6495 грн. 54 коп.

Всього нараховано до сплати 54 938 грн. 18 коп. Загальна сума оплати, внесена відповідачем, становить за вказаний період 44 550 грн.

Відповідно, судом першої інстанції зроблено законний та обґрунтований висновок про те, що сума заборгованості відповідача становить 10 388 грн. 18 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції колегія суддів відхиляє, оскільки зі змісту оскаржуваного рішення суду та матеріалів справи вбачається, що плата за проживання в гуртожитку нараховувалась позивачем відповідно до «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, про що зазначено у рішенні суду.

Посилання суду першої інстанції на пункти Примірного положення про гуртожитки, яке було чинним на момент вселення відповідача у вказаний гуртожиток, відповідно до якого громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього положення - не суперечать висновкам суду першої інстанції про наявність у відповідача вищевказаної заборгованості, оскільки застосовані судом у контексті того, що відповідач на момент вселення розуміла, що бере на себе зобов`язання вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги.

Посилання відповідача на відсутність між сторонами належним чином оформленого у письмовій формі договору найму ( оренди) колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріалами справи доведено, що відповідач ОСОБА_1 разом з членами сім`ї займає кімнату, площею 55,08 кв.м. у гуртожитку, що належить на праві власності позивачу, відтак зобов`язана вносити плату за проживання в гуртожитку, а саме : компенсувати позивачу витрати з утримання і експлуатації гуртожитку та прибудинкової території, витрати по сплаті комунальних послуг, до яких входять: витрати за вивіз сміття, споживання газу, користування гарячою водою та водовідведенням, користування електроенергією, розподіл природного газу, утримання і експлуатація гуртожитку та прибудинкової території, користування холодною водою та водовідведенням, сплата за опалення.

З матеріалів справи вбачається, що саме відповідач ОСОБА_1 ухиляється від укладення у встановленому законом порядку договору найму ( оренди) жилої площі у гуртожитку.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2017 року у справі № 6-1367цс16 та висновку Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року № 404/6748/15-ц , правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 404/6748/15-ц, що виникла з аналогічних правовідносин, скасовуючи постанову апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати за користування кімнатою у гуртожитку, Верховний Суд зазначив, що «апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що ПП «Вагран», пред`явивши вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати за користування кімнатою, неодноразово пропонувало ОСОБА_1 укласти договір оренди, проте остання до цього часу не виявила бажання укласти такий договір. Також апеляційний суд не врахував, що у разі проживання у гуртожитку, ОСОБА_1 зобов`язана здійснювати оплату за отримані послуги та не встановив, за яким тарифом повинна сплачуватись така оплата.»

З матеріалів справи встановлено, що за кожен з місяців періоду, у який виникла заборгованість, з лютого 2020 року по лютий 2021 року, позивачем надано суду деталізований розрахунок із зазначенням виду та вартості нарахувань плати за проживання мешканки гуртожитку по АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 з усіма підтверджуючими документами.

Відповідно до «Обов`язкового переліку робіт ( послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за № 190 від 27 липня 2018 року, Обов`язковий перелік, затверджений пунктом 1 цього наказу, є таким, що забезпечує належний санітарно-гігієнічний, протипожежний, технічний стан будинку та прибудинкової території.

До обов`язкового переліку входять: 1. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення;теплопостачання; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. 2. Технічне обслуговування ліфтів. 3. Обслуговування систем диспетчеризації. 4. Обслуговування димових та вентиляційних каналів. 5. Технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності). 6. Поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків), та іншого спільного майна багатоквартирного будинку. АДРЕСА_4 . Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем: водопостачання; водовідведення; теплопостачання ; гарячого водопостачання; зливової каналізації; електропостачання; газопостачання. 8. Поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем (у разі їх наявності). 9. Прибирання прибудинкової території. 10. Прибирання приміщень загального користування (у тому числі допоміжних). 11. Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами. 12. Дератизація. 13. Дезінсекція. 14. Придбання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.

Як вбачається з наданих позивачем доказів компенсація витрат на утримання будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території щомісяця затверджувалась першим заступником генерального директора «Трест «Київміськбуд-2» Жолоб А.А. у повній відповідності до вищевказаного Обов`язкового переліку, та до матеріалів справи надано як розрахунок компенсації витрат на утримання будівлі гуртожитку та прибудинкової території, так і всі документи, що підтверджують понесення таких витрат, а також докази обсягів комунальних послуг, що надані постачальниками таких послуг за відповідний місяць.

Так, наприклад, фактичні витрати ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» по утриманню та експлуатації гуртожитку та прибудинкової території за лютий 2020 року понесені у розмірі 128 899,45 грн., що із розрахунку на 1 кв.м. житлової площі будинку та площі нежитлових приміщень ( 2217,0 кв.м.) становить - 58,14 грн.

На підтвердження розрахунку подані наступні докази: розрахунок компенсаційних витрат на утримання будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території за лютий 2020 р.; розрахунок по графам повідомлення на сплату за лютий 2020р. на ім`я ОСОБА_1 ; довідка про кількість мешканців в гуртожитках ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» за лютий 2020 р.; акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу та газорозподільною системою від 31.01.2020 р.; акт приймання - передачі товарної продукції КП «Київтеплоенерго» за січень 2020р.; акт приймання-передачі послуг, наданих за договором №20788/4-1-09 від 12-03-2019 ПрАТ АК «Київводоканал» за 31 січня 2020 р.; акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2020 р. ТОВ «Київські енергетичні послуги» ; акти наданих послуг від 29.02.2020 р. ТОВ «Альтфатер» ( вивіз твердих побутових відходів); бухгалтерська довідка по витратах по оплату праці за лютий 2020р.; розрахунок розподілу адміністративних та інших витрат відповідно доходу за лютий 2020р.; розрахунок персоналу по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем за лютий 2020р.; розподіл заробітної плати по фактичним витратах за лютий 2020р.; розподіл фактичних загально-виробничих витрат гуртожитків за лютий 2020р.; розподіл інших фактичних витрат по доходу за лютий 2020р.; зведена відомість накладних витрат за лютий 2020р.; карта рахунку 921 за лютий 2020р., акт надання послуг №378 від 27.02.2020р.; акт здачі - приймання робіт (надання послуг) №КО-200230; акт здачі-приймання робіт/послуг №998 від 28.02.2020р.; акт здачі-прийому виконаних робіт від 28.02.2020р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 29.02.2020р.; акт виконаних робіт (надання послуг) №1 від 28.02.2020р.; матеріальні звіти з обліку основних та допоміжних матеріалів, палива,тари, запасних частин, малоцінних та швидкозношуваних предметів за лютий 2020р.; акт №1 на списання матеріалів за лютий 2020р.; матеріальний звіт за лютий 2020р.; наказ №24 від 28.02.2020 р. про обладнання місць загального користування гуртожитку на АДРЕСА_1 металопластиковими виробами ( а.с. 189 - 237, т. 1).

Фактичні витрати ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» по утриманню та експлуатації гуртожитку та прибудинкової території за березень 2020 року понесені у розмірі 107 495,84 грн., що із розрахунку на 1 кв.м. житлової площі та площі нежитлових приміщень становить - 48,49 грн., про що надані наступні докази: розрахунок компенсаційних витрат на утримання будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території за березень 2020р.; розрахунок по графам повідомлення на сплату за березень 2020р.; кількість мешканців в гуртожитках ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» за березень 2020р.; акт №ОЕБИ - 000405 передачі-приймання природного газу за лютий 2020р.; акт приймання-передачі послуг з розподілу природного газу та газорозподільною системою від 29.02.2020р.; акт приймання - передачі товарної продукції за лютий 2020р.; акт приймання-передачі послуг наданих за договором №20788/4-1-09 від 12-03-2019 за 9 лютого 2020р.; акт прийняття-передавання товарної продукції за березень 2020р.; акти наданих послуг від 31.03.2020р.; бухгалтерська довідка по витратах по оплату праці за березень 2020р.; розрахунок розподілу адміністративних та інших витрат відповідно доходу за березень 2020р.; розрахунок персоналу по технічному обслуговуванню внутрішньо будинкових систем за березень 2020р.; розподіл заробітної плати по фактичним витратах за березень 2020р.; розподіл фактичних загальновиробничих витрат гуртожитків за березень 2020р.; розподіл інших фактичних витрат по доходу за березень 2020р.; зведена відомість накладних витрат за березень 2020р.; акт надання послуг №КО-200330 від 30.03.2020р.; акт здачі- приймання робіт (надання послуг) №КО-200Ю1 від 01.03.2020р. акт здачі-приймання робіт від 31.03.2020р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3 від 31.03.2020р.; акт виконаних робіт/ послуг №2454 від 31.03.2020р.; матеріальний звіти з обліку основних та допоміжних матеріалів,палива,тари, запасних частин, малоцінних та швидкозношуваних предметів за березень 2020р.; акт №1 на списання матеріалів за лютий 2020р. ( а.с. 238 т. 1 - а.с. 21 т. 2).

Аналогічно щодо кожного місяця зазначеного періоду ( лютий 2020 - лютий 2021 року ) позивачем надано докази як загального обсягу спожитих мешканцями гуртожитку комунальних послуг, так і понесених фактичних витрат ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» по утриманню та експлуатації гуртожитку та прибудинкової території, деталізовані щомісячні розрахунки компенсації витрат на утримання будівлі гуртожитку та прибудинкової території, відповідно до яких розраховано тариф на утримання і експлуатацію гуртожитку в сумі: за квітень 2020 року - 47,88 грн. за 1 кв.м., за травень 2020 року - 49,58 грн. за 1 кв.м., за червень 2020 року - 56,12 грн., за липень 2020 року - 56,01 грн., за серпень 2020 року - 44,11 грн., ( а.с. 22 - 250 т. 2); за вересень 2020 року - 51,02 грн. за 1 кв.м., за жовтень 2020 року - 45,41 грн. за 1 кв.м., за листопад 2020 року - 46,48 грн. за 1 кв.м., за грудень 2020 року - 55,85 грн. за 1 кв.м., за січень 2021 року - 56,7 грн. за 1 кв.м., за лютий 2021 року - 54,89 грн. за 1 кв.м. ( а.с. 7- 250 т. 3, а.с. 1- 81 т. 4)

Отже, вищевказаними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність позовних вимог, оскільки вище переліченими доказами доведено, яку фактичну кількість мешканців щомісячно використовує позивач в розрахунках, які показники площі використовує позивач для визначення коефіцієнту, позивачем надано докази понесення фактичних витрат на утримання та експлуатацію будівлі гуртожитку і прибудинкової території, з яких розрахована вартість послуги з утримання будинку та прибудинкової території у гуртожитку по АДРЕСА_1 за кожен місяць.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано жодних документів щодо підстав та порядку обліку житлової площі та нежитлової площі гуртожитку для визначення нарахування суми по витратам по утриманню і експлуатації гуртожитку, опалення та водопостачання, - колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається із свідоцтва про право власності на жилий будинок - гуртожиток по АДРЕСА_1 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2018 року, загальна площа гуртожитку становить 3314 кв.м., житлова площа - 1814,5 кв.м.

Як вбачається з відповіді ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» на звернення ОСОБА_1 від 16 липня 2019 року, відповідачу було роз`яснено, яким чином розраховано коефіцієнт, що застосовується до компенсації витрат по опаленню, а також повідомлено площі гуртожитку, що використовуються для його розрахунку : загальна площа гуртожитку - 3314 кв.м., житлова площа кімнат - 1814,5 кв.м., площа місць загального користування - 924,2 кв.м. ( а.с. 52-54, т. 1).

Заперечення відповідача щодо невірного відображення площі кімнати, яку вона займає, для розрахунку компенсації витрат - правильно не були прийняті до уваги судом першої інстанції, виходячи з наступного.

У повідомленнях про сплату за проживання у гуртожитку, які відповідач отримує щомісяця, зазначена загальна площа, яку займає відповідач з сім`єю, - 55,08 кв.м. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до позивача протягом 2017 - 2019 років з заявами щодо правильності нарахування плати за проживання у гуртожитку, відповідач заперечень щодо площі наданої їй кімнати не висловлювала.

Відповідно до розпорядження ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» № 5 від 28.03.2012 року, з 01 квітня 2012 року ОСОБА_1 була поселена в окрему кімнату на першому поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1 , загальною площею 47,78 кв.м. ( а.с. 69, т. 1) Разом з тим, як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 11 вересня 2017 року фактично сім`я ОСОБА_1 займає 3 кімнати - 2 житлові та 1 технічну. Зареєстровано 4 особи ( мати з дітьми), фактично проживає 5 осіб.

Як вбачається з декларації ОСОБА_1 , як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, декларант ОСОБА_1 зазначила, що в її користуванні знаходиться кімната, яка на праві власності належить ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2», загальною площею 55,08 кв.м. ( а.с. 6-13, т. 5)

Для усунення розбіжностей та встановлення загальної фактичної площі, яку займає ОСОБА_1 , наказом № 37 від 30.07.2021 року було створено інвентаризаційну комісію для здійснення обстеження та замірів площі у АДРЕСА_2 . Проте з листа, адресованого ОСОБА_1 про проведення інвентаризації від 09 серпня 2021 року вбачається, що 30.07.2021 року ОСОБА_1 відмовила у доступі членів комісії до приміщення даної кімнати для перевірки загальної фактичної площі кімнати ( а.с. 107 - 108, т. 4).

З викладеного вбачається, що відомості щодо загальної площі кімнати № 8-а, - 55,08 кв.м., які використовуються позивачем для нарахування компенсації витрат на оплату житлово-комунальних послуг, належними та допустимими доказами не спростовані.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності водопостачання та водовідведення у кімнаті, де вона проживає, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки , як вбачається з матеріалів справи, гуртожиток по АДРЕСА_1 не має кімнат із відокремленими індивідуальним водопостачанням та водовідведенням, а є гуртожитком коридорного типу, з кухнями та технічними кімнатами загального користування ( а.с. 177, 186 т. 4).

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправомірного нарахування плати за користування природнім газом колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з наданих позивачем доказів 01 січня 2020 року між ДП «КиївГазЕнерджи» та ПрАТ «Трест «Київміськбуд-2» було укладено договір № 214508 на постачання природного газу балансоутримувачу (а.с. 67 -70, т. 4) та відповідно до актів передачі - приймання природного газу за кожен місяць 2020 - 2021 року сторонами було зафіксовано, яку кількість газу було спожито мешканцями гуртожитку. У наданих позивачем розрахунках по графам повідомлень за кожен місяць зазначено - фактичну кількість використаного газу по лічильнику ( куб.м.), кількість мешканців, що проживають у гуртожитку, та розраховано кількість спожитого газу, що припадає на 1 особу.

Посилання відповідача на те, що вона особисто користується не газом, а електроплитою, не є підставою для звільнення її від оплати вказаних витрат, оскільки згідно з п. 10 «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №498 від 20.06.2018 , наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право на своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; користування на рівних умовах допоміжними приміщеннями, обладнанням та інвентарем гуртожитку.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено фактичну кількість спожитих саме відповідачем комунальних послуг, також є безпідставними, оскільки порядок нарахування плати за проживання в гуртожитку передбачено пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками. При цьому, розмір плати за проживання складається із нарахованої компенсації витрат позивача по комунальних послугах, виходячи показників загальнобудинкових лічильників електроенергії, газопостачання, водопостачання, лічильника теплової енергії та кількості мешканців у гуртожитку, згідно із встановленими тарифами, а також фактично понесених витрат позивачем по утриманню будівлі гуртожитку та його прибудинкової території.

Відповідно до п. 6 Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) № 307 від 09.03.2011 року , якщо споживач або члени його родини тривалий час (більше одного місяця на рік) не проживає (не проживають) в квартирі (житловому приміщенні у гуртожитку), при поданні ним заяви та підтверджуючих документів про відсутність його або інших зареєстрованих в цьому житловому приміщенні мешканців, відповідно до Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, газопостачання), затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 N 409/1843, виконавці здійснюють перерахунок плати за невикористані послуги в частині коригування витрат на вивезення і знешкодження твердих побутових відходів, виходячи з кількості тимчасово відсутніх мешканців та терміну непроживання. Перерахунки проводяться з дня виникнення права, а при несвоєчасному поданні необхідних документів - не більше, ніж за один місяць, що передує місяцю, в якому звернувся споживач. Кількість зареєстрованих осіб визначається на дату звернення наймача.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги відповідача щодо безпідставного нарахування плати за проживання у гуртожитку на її чоловіка - ОСОБА_6 , який більше року проходить службу у ТУ ССО Черкаської області і не проживає в гуртожитку, - колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів, що відповідач зверталася до власника гуртожитку з заявою та доказами зміни кількості проживаючих осіб в кімнаті 8А за період нарахування плати за проживання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та висновків суду першої інстанції, викладених у мотивувальній частині судового рішення, та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих сторонами письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.