н/п 2-з/490/4/2023 Справа № 490/5671/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 7.05.2010 року між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2022 року у справі № 490/1111/22 шлюб розірваний.

За час шлюбу за спільні кошти подружжя придбане рухоме та нерухоме майно: нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, загальною площею 28,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки NISSAN, модель QASHQAI, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Виділити у корситування ОСОБА_1 , та припинити право спільної сумісної власнсоті подружжя на майно :нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, загальною площею 28,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та транспортний засіб марки Ніссан, р/н НОМЕР_1 .

В порядку поділу майна подружжя стягнути на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки зазначеного спільного майна, у розмірі 1705879 грн.

Ухвалою судді Гуденко О.А, від 14.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. У зв`язку з великою навантаженістю, призначити підготовче судове засідання на 20.03.2023 року.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково. Накладено обтяження у вигляді заборони відчуження на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 42,2 кв.м. ; нежитлові приміщення магазину продовольчих товарів, загальною площею 28,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки NISSAN, модель QASHQAI, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до набрання судовим рішенням по справі законної сили. Заборонено укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного майна.

29 грудня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період знаходження у зареєстрованому шлюбу сторонами справи за спільні кошти в інтересах сім`ї (крім спірного майна) придбано також рухоме майно - 19.02.2021 року придбаний транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , титульний власник ОСОБА_2

19.01.2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , заборонив відчужувати будь-яким способом вказане рухоме майно до вирішення спору по суті.

24.01.2023 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Згідно з ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 3, 4 ч. 1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно п.1 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ , напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain tag6 of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

При розгляді питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги як права позивача , на захист яких вжито заходів забезпечення позову, так і права інших учасників процесу, права яких можуть бути порушені застосовуваними заходами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг зустрічних позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд вважає, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти обтяження у вигляді арешту на транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонити укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного майна.

Направити ухвалу до виконання до Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , адреса знаходження: 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Артилерійська, 18, та Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області адреса знаходження : 54020, м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1а/1.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО