ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Чернівці

Справа № 2-235/02

Провадження №22-ц/822/47/23

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.,

секретар Петранюк Ю.Т.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Чернівецька міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року, головуючий у І-й інстанції Чупікова В.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2002 року звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж, що знаходиться на АДРЕСА_1 , який він придбав у 1984 році у ОСОБА_3 за 300 карбованців, з того часу користується ним та за власні кошти зробив у ньому капітальний ремонт.

Вказував на те, що у вересні 2000 року виконкомом Чернівецької міської ради йому було відмовлено в оформленні права власності на вказаний гараж.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж, який розташований по АДРЕСА_1 , та зобов`язано виконавчий комітет Чернівецької міської ради оформити на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на гараж № НОМЕР_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд виходив з обґрунтованості заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради від 03 листопада 1981 року його батькові ОСОБА_4 12 листопада 1981 року видано ордер на право зайняття спірного гаража. Після смерті батька він успадкував цей гараж, що підтверджується виданим йому нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 вересня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 08 грудня 2022 року матеріали справи за апеляційною ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року у справі №2-235/02 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж повернуто до Першотравневого районного суду м. Чернівці для вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 січня 2023 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження по цивільній справі №2-235/02 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж. Зазначена ухвала набрала законної сили та станом на 22 лютого 2023 року відсутні відомості про її оскарження.

Приймаючи до уваги, що Першотравневий районний суд м. Чернівці відмовив у відновленні втраченого провадження у даній справі, що унеможливлює розгляд апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 06 лютого 2019 року у справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

У пункті 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачене у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

З урахуванням меж розгляду справи судом апеляційної інстанції, визначених статтею 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 494 ЦПК України після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Ураховуючи, що судове провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж (справа №2-235/02) втрачене і ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 січня 2023 року відмовлено у його відновленні, колегія суддів вважає, що наявність таких обставин унеможливлює розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року, а тому апеляційне провадження у справі підлягає закриттю аналогічно на підставі частини четвертої статті 494 ЦПК України.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 2-7281/2004 (провадження № 61-13972св21).

Апеляційний суд роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.

Керуючись статтями 374, 381-384, 494 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 червня 2002 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання права власності на гараж закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак