Провадження 4-с/522/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Суворової О.В.,

секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Гриценко Віталія Євгеновича, особа, рішення якої оскаржується: державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоус Олександр Володимирович, на рішення державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник скаржника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 із вищезазначеною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.09.2022 р. № В-18, зобов`язати службових осіб Другого Приморського відділу державної виконавчої

служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

здійснити перерахунок аліментів у виконавчому провадженні № 56682165 від 03.07.2018 р. у період перебування ОСОБА_1 під цілодобовим домашнім арештом відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси у період з 29.12.2020 р. по 28.02.2021 р.

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1 з 21.03.2017 р. по 29.12.2020 р. перебував під вартою в Одеському слідчому ізоляторі, до роботи не залучався, доходів не мав. В подальшому він був звільнений з-під варти та поміщений на цілодобовий арешт, тобто з 29.12.2020 р. по 28.02.2021 р. він не міг покидати місце свого проживання, тобто не мав змоги працювати. Тому вважає, що необхідно здійснити перерахунок аліментів за вказані два місяці.

Ухвалою суду від 30.09.2022р. скаргу залишено без руху.

07.10.2022 р. представник скаржника ОСОБА_1 адв. ОСОБА_2 надав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд на 24.11.2022 р.

24.11.2022 року на адресу суду державний виконавець Білоус О.В. надіслав клопотання, яким просив суд долучити до матеріалів скарги матеріали виконавчого провадження на 333аркушах.

У судове засідання 24.11.2022 р. з`явились: представник скаржника - адв. ОСОБА_2 та державний виконавець Білоус О.В.

Представник скаржника просив суд відкласти розгляд скарги для ознайомлення з наданими державним виконавцем матеріалами виконавчого провадження. Розгляд справи відкладено на 29.11.2022 р.

Судове засідання 29.11.2022 р. не відбулось через відсутністю електроенергії в суді, розгляд справи відкладено на 14.12.2022 р.

Судове засідання 14.12.2022 р. не відбулось через перебування судді у відпустці, розгляд відкладено на 17.01.2023 р.

Судове засідання 17.01.2023 р. не відбулось через відсутністю електроенергії в суді, розгляд справи відкладено на 07.02.2023 р.

У судове засідання 07.02.2023 р. сторони не з`явились, про день, місце та час розгляду скарги повідомлялись належним чином. Про причини своєї не явки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Другого Приморського ВДВС у м.Одесі перебуває ВП №56682165, відкрите 03.07.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №522/15191/16-ц , виданого 11.10.2017 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

26.06.2018 року до Другого Приморського ВДВС у м.Одесі звернулась ОСОБА_3 із заявою про прийняття виконавчого листа до примусового виконання (а.с.9 т.2).

Виконавче провадження відкрито 03.07.2018 року, про що наявна постанова державного виконавця (а.с.13 т.2).

03.07.2018 р. державним виконавцем складений розрахунок заборгованості по аліментам, за період з 13.02.2017 по 01.07.2018 р. , розмір якої становить 26 070,99 грн.(а.с.16-17 т.2).

Згідно довідки державного виконавця від 23.07.2018 р., яка була видана за вимогою ОСОБА_3 , остання дійсно не отримувала аліменти від ОСОБА_1 за період з 01.01.2018по 14.06.2018 р. (а.с.24 т.2).

30.07.2018 р. ОСОБА_1 долучає державному виконавцю квитанцію про переказ аліментів на суму 2533,00 грн. (а.с.25-26 т.2).

02.08.2018 р. державним виконавцем складений розрахунок заборгованості по аліментам, за період з 13.02.2017 по 01.01.2018 р., розмір якої становить 26 521,49 грн.(а.с.27-28 т.2).

06.08.2018 р. на адресу державного виконавця від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить обчислити заборгованість, склавши обґрунтований розрахунок по сплаті аліментів та надав витяг ухвали про застосування відносно нього запобіжного заходу судом у виді тримання під вартою з 19.03.2017р. (а.с.29-35 т.2).

Згідно довідки державного виконавця від 29.08.2018 р., яка була видана за вимогою представника боржника , у період з13.02.2017 р. по 29.08.2018 р. ОСОБА_1 сплачено аліменти у загальному розмірі 4000 грн.(червень 2018 р. 2500 грн, серпень 2018 р. 1500 грн.) (а.с.44 т.2), про що складено відповідний розрахунок, де розмір заборгованості становить 25 771,49 грн.(а.с.45-46 т.2).

07.09.2018 року державний виконавець направив вимогу представнику боржника ОСОБА_6 про зобов`язання з`явитись до виконавця -12.07.2018 р.(а.с.71-73 т.2).

Постановами державного виконавця від 07.09.2018 р. ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобами, користування вогнепальною зброєю, у праві полювання, у праві виїзду за межі України (а.с.69-84 т.2).

27.01.2020 р. на адресу державного виконавця Клечевський С.М. надіслав копію квитанції про переказ аліментів від 31.07.2018 р.- у сумі 1500 грн. (а.с.91-92 т.2).

Державним виконавцем складений розрахунок заборгованості по аліментам по стягненню їх на користь дитини ОСОБА_5 станом на 01.09.2018 р. Розмір заборгованості становить 29 976,99 грн.(а.с.101-102 т.2). Заборгованість на користь дитини ОСОБА_4 станом на 01.09.2018 р. складає також 29 976,99 грн.(а.с.103-104 т.2).

Станом на 01.10.2018 р. розмір заборгованості становить 32 049,49 грн . на кожну дитину (а.с.а.с.117-121 т.2).

Ухвалою від 28.08.2018 р. Приморським районним судом м.Одеси у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення від 11.10.2017 р. - відмовлено (а.с.156-157 т.2).

Згідно довідки ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від 14.07.2021 р., ОСОБА_1 заарештований 19.03.2017 р., звільнений - 29.12.2020 із зали Приморського районного суду м.Одеси на підставі ухвали суду від 29.12.2020 р. про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт (а.с.167 т.2).

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 30.08.2021 р. заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.08.2021 за період з жовтня 2019 р. по вересень 2021р. складає 224 165, 98 грн. за обох дітей (а.с.168-169 т.2).

Постановою в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м.Одесі від 29.11.2021 р. скасовано постанову про накладення штрафу №56682165 від17.09.2018 р. на суму 59 953, 98 грн. (а.с.185-186 т.2).

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 27.07.2022 р. заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.08.2022 складає по 57 263,50 грн. на кожну дитину (а.с.204-207 т.2).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29.11.2021 р. скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено. Скасовано постанову державного виконавця від 17.09.2018 р., якою накладено штраф 20% від суми заборгованості по аліментам у ВП №56682165 (а.с.216-219 т.2).

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 29.09.2022 р. заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2022 складає по 67 378,48 грн. на обох дітей (а.с.252-254 т.2).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2022 р. (справа №522/15191/16-ц Провадження 4-с/522/92/22) скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоус Олександра Володимировича - залишено без задоволення.

ОСОБА_1 в своїй скарзі просить здійснити перерахунок аліментів за два місяці , оскільки з 29.12.2020 р. по 28.02.2021 перебував на цілодобовому арешті, не міг покидати місце свого проживання, тобто не мав змоги працювати.

Суд , дослідивши скаргу , вважає її не обґрунтованою та не доведеною.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Постановою ВР України №789 XI1 від 27.02.1991 року, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно із ст. ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та імперативно встановлює мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством України для забезпечених прав дитини на належне утримання, яке гарантується міжнародним законодавством.

28.08.2018 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 03.07.2018 року.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено порядок стягнення аліментів та відповідно до ч. 1 цієї статті, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Суд звертає увагу скаржника, що Законом України від 03 липня 2018 року частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавство передбачає механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже, матеріали виконавчого провадження підтверджують той факт, що дії державного виконавця Білоус О.В. під час примусового виконання виконавчого листа №522/15191/16-ц, виданого 11.10.2017 року Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 та 14 частини 3, частиною 5 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вірно проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 1, 3 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На думку суду , викладені в скарзі факти ніяк не впливають на обов`язок скаржника виконувати рішення суду , законом не встановлено будь-яких підстав для перерахування заборгованості по сплаті аліментів у разі перебування боржника під цілодобовим домашнім арештом .

В зв`язку з викладеним , скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що в діях державного виконавця не встановлено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що відсутні передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 447- 452 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Гриценко Віталія Євгеновича, особа, рішення якої оскаржується: державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоус Олександр Володимирович, на рішення державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 07.02.2023 року.

Суддя О.В.Суворова