ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13738/18

Провадження № 22-ц/4820/119/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю сторін, представника позивачки ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Салоїд Н.М. від 19 вересня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вказувала, що 02 серпня 2017 року біля 05.50 год водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Cтарокостянтинівському шосе зі сторони вулиці Водопровідної в напрямку вул. Зарічанської у м. Хмельницькому, в порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вул. Прибузькій в напрямку вул. Свободи в м. Хмельницькому. Внаслідок вказаної ДТП вона та її чоловік ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 987 від 27.10.2017 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепної мозкової травми, струсу головного мозку, рани м`яких тканин правої тім`яної ділянки голови, крововиливу м`яких тканин правого плеча, фрикційного опіку правого передпліччя, осаджень шкіри, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В провадженні Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області перебувало кримінальне провадження № 0005325 котре 31.10.2017 року закрито за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11.10.2017 року водій ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцями винної особи, що завдала шкоди в дорожньо-транспортній пригоді є дружина померлого ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , котрий від прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 відмовився на користь дружини померлого.

Завдана шкода внаслідок ДТП складає 613235,08 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження №PZU/045949/17 від 04.09.2017 року.

Ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 238506,57 грн.

Відповідно до страхового полісу СК «PZU" №АІ9772917 страховою компанією виплачено їй страхове відшкодування в межах страхового ліміту у розмірі 100000 грн. Залишок вартості відновлювального ремонту автомобіля, за винятком сплачених страховою компанією сум, становить 138506 грн.

Згідно акту виконаних робіт 23.11.2017 року сума за послуги автоевакуатора складає 900 грн. Згідно квитанції №14 від 23.11.2017 року нею сплачено послуги за доставку маніпулятором на спецмайданчик автомобіля складає 720 грн. За квитанцією №13 від 23.11.2017 року нею сплачено за зберігання автомобіля на спец майданчику сума складає 1776 грн. Тому, сума майнового відшкодування складає 141902 грн.

Вказувала, що внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_4 їй завдано і моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ДТП, по суті знищення власного транспортного засобу.

Враховуючи принципи розумності, справедливості, пропорційності, вона оцінює розмір моральної шкоди у 25 000 грн.

Позивачка просила стягнути з відповідачів у відшкодування завданих збитків, майнову шкоду в розмірі 141902 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2022 року залишено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою без розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2022 року з врахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 27.09.2022 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків в сумі 115 713.95 грн., 10 000 грн. моральної шкоди, 3396 грн. витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу, доставку на спецмайданчик та його зберігання, а всього 129109,95 грн. та судового збору 1518,55 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянтки, суд першої інстанції виніс рішення на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, з чим вона не погоджується. У постанові (висновку) відділ розшуку та оформлення матеріалів ДТП УПП у м.Хмельницькому без належних повноважень робить висновок про винність ОСОБА_4 лише на основі огляду предметів від 28.08.2017 року. Оскільки в матеріалах справи відсутня постанова про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненому адміністративному правопорушенні, суд в межах провадження цієї справи не вправі визнавати його вину. Суд мав би визначити вартість майна, що буде нею успадкована, оскільки на час винесення оспорюваного рішення вона успадкувала лише земельні паї. Твердження її представника, що вартість успадкованого майна перевищує вартість завданої її чоловіком шкоди не може заслуговувати уваги, оскільки останній не є спеціалістом з оцінки майна. Внаслідок ДТП потерпілий отримав групу інвалідності, тому завдану моральну шкоду має відшкодовувати саме страхова, а не винний у ДТП. Крім того, про розгляд справи, що відбувся 19.09.2022 року її не повідомили, судову повістку вона не отримала. Також її позбавлено права на отримання правової допомоги, оскільки з одним адвокатом вона розірвала угоду через різні погляди на подальше ведення справи, а іншого адвоката не змогла знайти через військовий стан.

В засіданні апеляційного суду апелянтка підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивачка та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 02 серпня 2017 року біля 05.50 год. водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Cтарокостянтинівському шосе зі сторони вулиці Водопровідної в напрямку вул. Зарічанської у м. Хмельницькому, в порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України виїхав на перехрестя вул. Прибузька - Cтарокостянтинівське шосе, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вул. Прибузькій в напрямку вул. Свободи в м. Хмельницькому, внаслідок вказаної ДТП водій ОСОБА_5 , власниця автомобіля ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в страховій компанії ПрАТ «ПЗУ Україна», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ 9772917 від 08.11.2017 року терміном дії до 08.11.2017 року з лімітом страхової відповідальності 100 000 грн.

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн.

Постановою старшого слідчого 1 відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 31.10.2017 року кримінальне провадження за № 0005325 від 29.09.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Вказана постанова мотивована тим, що водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Старокостянтинівському шосе, порушив пункт 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_2 22 березня 2018 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Інші спадкоємці першої черги діти померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщина на користь дружини померлого - відповідачки у справі.

Спадщина, на яку ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом складалася із двох земельних ділянок для ведення товарного сількогосподарського виробництва, розташованих на території Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області та земельної ділянки площею 0.06 га у садівничому товаристві «Світанок».

Крім того, до кола спадкового майна ОСОБА_4 належала 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , спадщину на яке відповідачка ще не оформила.

Вартісна оцінка такого комплексу спадкового майна не є меншою розміру завданої шкоди позивачеві, оскільки згідно реєстру прав власності на нерухоме майно загальна площа житлового будинку становить 297,2 кв.м., житлова площа складає 184,8 кв., земельної ділянки площею 0,06 га у садівничому товаристві «Світанок» та двох земельних діляно з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху з вини ОСОБА_4 позивачці завдана майнова шкода внаслідок знищення автомобіля, яка підлягає відшкодуванню його спадкоємцем ОСОБА_7 в розмірі 115713,95 грн., 10000 моральної шкоди, 3396 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу, доставку на спецмайданчик та його зберігання.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_4 у цій ДТП та заподіянні шкоди позивачці є безпідставними.

Так, за змістом ч.ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-15) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 30 Закону № 1961-15 транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (частина 30.1).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (частина 30.2).

Суд першої інстанції правильно встановив, що постановою слідчого першого відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 31.10.2017 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - ніхто із учасників ДТП не отримав тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Матеріали про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також не складалися.

Попри це, суд першої інстанції при вирішенні цього спору належно виконав свій обов`язок і встановив протиправність дій ОСОБА_4 (порушення ним п. 8.7.3 «е» ПДР) і його вину у настанні цього ДТП.

Так, суд дав належну оцінку матеріалам кримінального провадження №0005325 і правильно констатував, що згідно протоколу огляду предметів від 28.08.2017 року автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вул. Прибузька-Старокостянтинівське шосе м.Хмельницького на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 та «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті вул. Прибузька-Старокостянтинівське шосе м. Хмельницького.

Наведене узгоджується з копією дислокації та режиму роботи світлофорного об`єкту станом на 02.08.2017 року, о 05.47 год. на перехресті Старокостянтинівського шосе - вул. Прибузька, а також протоколом огляду місця ДТП від 02.06.2017 року, протоколами допиту потерпілоїї ОСОБА_1 та свідків.

Відтак суд першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження №0005325 Хмельницького ГУНП в Хмельницькій області, дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_4 у порушенні ним п.8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 .

Наведене спростовує посилання апелянтки про недоведеність вини ОСОБА_4 у спричиненні шкоди позивачу.

ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_4 відповідно до ст. 1281 ЦК України зобов`язана задовольнити позовні вимоги кредитора повністю, в межах вартості майна одержаного в спадщину.

Суд правильно встановив, що позивачка успадкувала дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Пилипохребтівської сільської ради Хмельницької області, земельну ділянку площею 0,06 га у садівничому товаристві «Світанок», а також 1/2 частину житлового будинку площею 297,2 кв.м по АДРЕСА_1 .

В суді першої інстанції представник відповідачки підтвердив, що вартісна оцінка успадкованого майна відповідачки, перевищує розмір завданої майнової шкоди позивачці.

При цьому всупереч нормам ст.ст.12, 81 ЦПК України апелянтка не спростувала відомості щодо вартості успадкованого нею майна після смерті її чоловіка ОСОБА_4 та не надала жодних доказів, що вартість успадкованого нею майна є нижчою вартості майнової шкоди завданої ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №435/18 від 28.12.2021 року ринкова вартість автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 на момент його пошкодження становила 231559, 78 грн., а ринкова вартість цього автомобіля пошкодженого після ДТП, що сталося 02.08.2017 року становила 15845,83 грн.

Відтак з врахуванням виплаченого позивачці страхового відшкодування 100000 грн. невідшкодована частина завданої їй майнової шкоди складає 115713,95 грн. (231559, 78 грн. - 15845,83 грн.), а також 3396 грн. додаткових витрат, понесених на зберігання та доставку пошкодженого транспортного засобу.

За змістом ч.ч.1-2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За даними постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2017 року ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани правої тім`яної ділянки голови, фрикційного опіку правого передпліччя, осадження правого передпліччя.

З врахуванням факту ушкодження здоров`я позивачки внаслідок ДТП, а також душевних переживань, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, вимог розумності та справедливості, суд обґрунтовано визначив розмір відшкодування завданої моральної шкоди у 10000 грн.

Посилання апелянтки про неповідомлення її про розгляд справи спростовується наявним в матеріалах справи конвертом з відміткою «адресат відсутній» за зареєстрованим місцем проживання відповідачки ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 223).

Відтак відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_2 вважається належно повідомленою про розгляд справи 19.09.2022 року.

Відповідачка не скористалася своїм правом заявити клопотання про відкладення розгляду справи та надати їй можливість укласти угоду про надання правової допомоги з іншим адвокатом, що спростовує її доводи про позбавлення можливості отримати правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк