Справа № 487/175/22
Провадження № 2/487/537/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 жовтня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Миколаївліфт» про стягнення суми невиплаченої індексації заробітної плати

В С Т А Н О В И В:

17.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Колективного підприємства «Миколаївліфт» про стягнення суми невиплаченої індексації заробітної плати, в якій просив витребувати у відповідача КП «Миколаївліфт» витяг з особового рахунку по заробітній платі ОСОБА_1 за період з травня 2014 року по грудень 2016 року із зазначенням нарахованої суми індексації КП «Миколаївліфт», копії наказів №35-Л від 22.09.1997 року та №127-Л від 31.12.2020 року, стягнути з КП «Миколаївліфт» на його користь суму невиплаченої індексації заробітної плати, розмір якої буде уточнений після отримання документів у відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що з 06.10.1997 року він був прийнятий на роботу до КП «Миколаївліфт» на посаду електромеханіка першого розряду по ліфтам. З 31.12.2020 року був звільнений з посади «виконавець робіт» за угодою сторін. У день звільнення відповідачем проведено розрахунок по виплаті заробітної плати, після отримання якого він виявив факт невиплати грошових коштів в частині індексації, у зв`язку з тим, що за час роботи на підприємстві не в повному розмірі нараховувалась індексація, яка передбачена ч. 6 ст.95 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». З метою проведення розрахунку розміру невиплаченої індексації заробітної плати за час роботи, на адресу відповідача був направлений адвокатський запит від 30.11.2021р. з вимогою надати витяг з особового рахунку по заробітній платі ОСОБА_1 за період з травня 2014 року по грудень 2016 року, із зазначенням нарахованої та виплаченої суми індексації, а також копії наказів № 35-Л від 22.09.1997р. та № 127-Л від 31.12.2020р. Зазначений запит був проігнорований відповідачем, у зв`язку з чим на час подання цього позову відсутній розрахунок суми невиплаченої індексації. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у відповідача письмові докази.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачає ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені, що відповідає ст. 3 ЦПК України.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 було прийнято на посаду електромеханіка першого розряду по ліфтам КП «Миколаївліфт» наказом № 35-Л від 22.09.1997 року. Наказом № 127-Л від 31.12.2020 року позивача було звільнено із посади «виконавець робіт» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

У позовній заяві позивач посилається на те, що у день звільнення відповідачем проведено розрахунок по виплаті заробітної плати, після отримання якого він виявив факт невиплати грошових коштів в частині індексації, у зв`язку з тим, що за час роботи на підприємстві не в повному розмірі нараховувалась індексація, яка передбачена ч. 6 ст.95 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При цьому, як передбачено положеннями ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Позивач вказує на те, що до складу його заробітної плати у період з травня 2014 року по грудень 2016 року не увійшла сума індексації.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати працівників здійснюється на підставі і у відповідності до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 із змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Індексація заробітної плати проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін у одному з місяців перевищить поріг індексації, який законодавчо встановлено в розмірі 103 відсотка.

Індексації підлягає заробітна плата у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розміри якого щороку затверджуються Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України.

Частина заробітної плати, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму не індексується.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1,2 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом неодноразово на адресу відповідача направлялась поштою ухвала про витребування доказів, проте витребувані докази на адресу суду не надходили.

Позивачем не надано належних, достовірних та допустимих доказів, що його заробітна плата не індексувалась.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.47, 95,116,117, 233, КЗпП України,ст. ст. 12-13, 77-81, 211, 228, 235, 258-259, 270-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Миколаївліфт» про стягнення суми невиплаченої індексації заробітної плати- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Колективне підприємство «Миколаївліфт»,місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, .

Повне судове рішення складено 05.10.2023 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко