Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.01.2023 Справа №607/14551/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., секретаря судового засідання М.О. Мокрій
заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 представника заінтересованої особи Басара В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення ,-
в с т а н о в и в
На адресу суду надійшла заява в окремому провадженні ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ПФУ в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 01 вересня 1984 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить ОСОБА_1 , а також, що диплом серії НОМЕР_2 , виданий Хмельницьким технологічним інститутом побутового обслуговування 22 червня 1984 року на ім`я ОСОБА_4 належить ОСОБА_1 .

Встановлення запитуваного факту заявнику необхідне з метою підтвердження стажу заявника та реалізації її права на оформлення пенсії за віком.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заяву, з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви, з підстав викладених у раніше направлених до суду запереченнях на заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти.

Заявник зазначає, що у її трудовій книжці, дипломі про освіту та в інших її документах є розбіжність у зазначені її по батькові, оскільки у трудовій книжці зазначено « ОСОБА_5 », а у паспорті на сторінці 2 зазначено « ОСОБА_6 », також у дипломі зазначено « ОСОБА_7 », а у паспорті зазначено « ОСОБА_8 ». Через вказані розбіжності вона не може в повному обсязі реалізувати свого передбаченого законом права на призначення їй пенсії за віком. Враховуючи, що розбіжність у вказаних документах допущена не з її вини, а внаслідок неправильного перекладу з української на російську мову, однак через них пенсійний орган не зараховує їй трудовий стаж для призначення пенсії, хоча той факт, що трудова книжка та диплом належить їй, є очевидними, і від цього факту залежить її право на призначення пенсії, просила задовольнити заяву.

Судом встановлено, що у паспорті громадянина України та картці фізичної особи-платника по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_8 », водночас на 2 сторінці паспорту по батькові заявника записано « ОСОБА_6 », у свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб зазначено « ОСОБА_4 », зокрема у свідоцтві про шлюб зазначено, що після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_9 », тоді як в дипломі серії НОМЕР_2 від 22 червня 1984 року, виданого Хмельницьким технологічним інститутом побутового обслуговування, зазначено « ОСОБА_4 », а у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1984 року, зазначено « ОСОБА_3 , 15.09.1962 року»
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві рро народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12серпня 1993року №637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, місце і час народження, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем, місцем і часом народження особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
В паспорті серії НОМЕР_3 , який виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 14 червня 2002 року зазначено ім`я та дату народження заявника « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На 2 сторінці паспорту, де міститься переклад даних заявника з української на російську мову зазначено « ОСОБА_3 ».

В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Державною податковою інспекцією у м. Тернополі від 10 липня 2003 року, заявник також зазначена « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Райбюро ЗАГС Лозівського району Тернопільської області від 11 жовтня 1962 року, ім`я та дата народження заявника зазначено « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 28 травня 1983 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, про що 28 травня 1983 року складено актовий запис №2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано « ОСОБА_9 ».

Таким чином ОСОБА_4 , якій виданий диплом серії НОМЕР_2 від 22 червня 1984 року, Хмельницьким технологічним інститутом побутового обслуговування, та ОСОБА_3 , якій виданотрудову книжку серії НОМЕР_1 від 01 вересня 1984 року, ОСОБА_1 , якій видано паспорт серії НОМЕР_3 Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області від 14 червня 2002 року та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_6 - є однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1984 року та диплому серії НОМЕР_2 , виданого Хмельницьким технологічним інститутом побутового обслуговування 22.06.1984 року, необхідне їй для подальшого оформлення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:
Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1984 року, виданої на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , диплому серії НОМЕР_2 , виданого Хмельницьким технологічним інститутом побутового обслуговування 22.06.1984 року на ім`я ОСОБА_4
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту , якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк