Справа № 345/2868/22
Провадження № 2-с/345/15/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Гапоненко Р.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого 27.09.2022 року за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,--

В С Т А Н О В И В:

20.02.2023 заявник ОСОБА_1 звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з заявою про скасування судового наказу по справі № 345/2868/22.

Заяву обґрунтовує тим, що сума боргу нарахована незрозуміло за який період та з якого розрахунку. Вважає вимоги про стягнення заборгованості безпідставними та необґрунтованим, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали наказної справи, судом встановлено наступне.

Заявником у заяві про скасування судового наказу наведено обставини, відповідно до яких вона просить скасувати судовий наказ.

Наявність заяви про скасування судового наказу свідчить про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявність спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 заперечує щодо розрахунку заборгованості, а зазначені в заяві доводи заявника стосовно скасування судового наказу можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження, тому заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Щодо вимоги заявника ОСОБА_1 про стягнення судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Отже, з огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником.

З огляду на викладене, судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

Отже, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За таких обставин, заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з АТ«Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на її користь судового збору, сплаченого нею при подачі заяви про скасування судового наказу, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.133,160, 170, 171 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ в справі № 345/2868/22 виданий 27.09.2022 року за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу - скасувати.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: