Справа №522/7430/20
Провадження №2/522/1361/23
УХВАЛА

09 лютого 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду 12.05.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гур`яновою Л.Г., зареєстрований у реєстрі за №954.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року було відкрито провадження у справі.

До суду 21.06.2021 року надійшов відзив на позов представника відповідача адв. ОСОБА_7 .

Через неявку сторін розгляд справи 06.07.2020 року був відкладений на 07.09.2020 року.

Позивачем 16.07.2020 було надано відповідь на відзив, де зазначено що нотаріус не встановив дійсне волевиявлення ОСОБА_6 , та склав заповіт 09.06.2014 року на невідому жінку ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2020 року частково задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків, а саме відносно виклику ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відмовлено у виклику як свідка відповідачки ОСОБА_2 у зв`язку з її незгодою.

Розгляд справи відкладено на 26.10.2020 року.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Мирковіч В.Ю. 18.09.2020 року були надані заперечення щодо відомостей, які викладені у відповіді на відзив, в яких зазначено, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не існує.

На адресу суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євої Л.Г. 06.10.2020 року надійшли письмові пояснення, в яких остання вважає, що позов ОСОБА_1 щодо визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не підлягає задоволенню.

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євою Л.Г. 19.10.2020 року суду було надано лист, в якому просила справу розглядати за її відсутністю з урахуванням наданих нею письмових пояснень.

У підготовче засідання призначене на 26.10.2020 року з`явилася ОСОБА_1 , просила розгляд справи відкласти, зазначивши, що її представником адвокатом Пасічник О.В. надано заяву про перенесення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

При цьому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, призначивши по справі судову експертизу та вирішити питання про витребування доказів.

У підготовче засідання заявився представник ОСОБА_2 адвокат Мирковіч В.Ю., зазначивши, що неявка представника позивача не є підставою для відкладення розгляду справи. Також не заперечував проти витребування доказів по справі.

Ухвалою суду від 02.11.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмили Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи №15/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Прокоф`євої Людмили Геннадіївни копії документів, що стали підставою для посвідчення 09.06.2014 року заповіту та зареєстрованого у реєстрі за №954.

Витребувані докази від приватного нотаріуса Прокоф`євої Людмили Геннадіївни надійшли до суду 12.11.2020 року.

Також до суду надано копію заповіту 09.06.2014 року від імені ОСОБА_6 на ОСОБА_2 , реєстр. №954 посвідченого приватним нотаріусом Гур`яновою Л.Г.

Витребувані докази від приватного нотаріуса Рубінчик Людмили Олександрівни надійшли до суду 20.11.2020 року.

Розгляд справи 30.11.2020 відкладено на 25.01.2021 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У прохальній частині позову позивач заявила клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

У підготовче засідання 25.01.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Прокофєвої Л.Н. до суду надійшли заяви, згідно якої просять розглядати справу за їх відсутності та не заперечував проти призначення по справі судової експертизи згідно клопотання позивача.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року призначено по справі судову посмертну психіатричну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи.

До суду 20.09.2022 року з КНП «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я» ОМР надійшли матеріали цивільної справи №522/7430/20 разом з клопотанням експерта про витребування додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року поновлено провадження та призначено зазначену справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 31.10.2022 року.

У підготовче засідання призначене на 31.10.2022 року були присутні представники ОСОБА_2 адвокати Мирковіч В.Ю. та Беркович Ю.О., позов не визнали в повному обсязі, проти закриття підготовчого засідання та призначення її до розгляду по суті не заперечували.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Приватні нотаріуси ОМНО Прокоф`єва Л.Г. та ОСОБА_4 не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви щодо розгляду справи за їх відсутністю.

З матеріалів справи вбачається, що по справі було призначено посмертну психіатричну експертизу, але було повернуто з КНП «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я» ОМР матеріали справи разом з клопотанням експерта про витребування додаткових матеріалів, а саме, недостатньо матеріалів, необхідні покази свідків та інша медична документація.

Ухвалою суду від 31.10.2022 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.12.2022 року.

У судове засідання 06.12.2022 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Приватні нотаріуси ОМНО Прокоф`єва Л.Г. та ОСОБА_4 не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви щодо розгляду справи за їх відсутністю. Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мирковіч В.Ю. до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу за відсутності відповідача та представника. Розгляд справи відкладено на 07.02.2023 року.

У судове засідання 07.02.2023 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Приватні нотаріуси ОМНО Прокоф`єва Л.Г. та ОСОБА_4 не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви щодо розгляду справи за їх відсутністю. Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мирковіч В.Ю. до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу за відсутності відповідача та представника та просить залишити позовну заяву без розгляду.

Жодних, не розглянутих клопотань, від сторін суду не заявлено.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 09.02.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (його представника) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що позивачка не з`явилася у судові засідання: 06.12.2022 року та 07.02.2023 року, при цьому про розгляд справи сповіщалася належним чином та завчасно, на думку суду належних доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано. Без участі сторін в судовому засіданні суд не може належним чином встановити всіх обставин справи та вирішити справу по суті.

Таким чином неявка позивачки позбавила суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору, у зв`язку з чим неможливо вирішити справу на підставі наявних матеріалів без пояснень позивача.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у жовтні 2018 року, позивачка не з`являється у судові засідання, не надає належні та допустимі докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Окрім того, позивачка, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без її участі, відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності суду не подає.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Поважність причин пропуску судових засідань позивачем, викладена у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача (представника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020р. справа №521/10136/18.

24 лютого 2022 року Законом України затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Однак, навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України при визначенні умов роботи суду у воєнний час слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на поточну ситуацію, яка склалася у м. Одесі, де знаходиться Приморський районний суд м. Одеси, де не було та немає активних бойових дій, враховуючи, що суд здійснює свою діяльність у штатному режимі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та недопущення порушення конституційних прав учасників справи на судовий захист, неодноразове відкладення розгляду справи буде суперечити принципу ефективності судового процесу.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, та не подання заяви про розгляд справи у відсутності позивачки, суд вбачає наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки (представника позивачки).

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 09.02.2023 року.

Суддя Л.В. Домусчі