Справа № 308/765/22 Провадження № 2/0274/1475/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.23 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є Субота М.І. ,
доОСОБА_3
простягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн., посилаючись на те, що 19.08.2020 р. він надав ОСОБА_3 у борг грошові кошти у вказаному розмірі на короткий строк, однак, не зважаючи на його неодноразові прохання, ОСОБА_3 коштів не повернув та перестав відповідати на дзвінки.

ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.07.2022 р. справу передано на розгляд Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Судом з`ясовано, що відповідно до:

- борової розписки від 19.08.2020 р. ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_1 кошти у грошовій формі у розмірі 45 000,00 грн. в борг (а. с. 6);

- борової розписки від 19.08.2020 р. ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_1 кошти у грошовій формі у розмірі 45 000,00 грн. в борг (а. с. 7).

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19.08.2020 р. було укладено два договори позики, на підставі яких перший передав у власність другого грошові кошти у загальному розмірі 90 000,00 грн., а другий зобов`язався повернути ці грошові кошти першому, при цьому перший мав право вимагати від другого повернення грошових коштів у будь-який час, а другий мав їх повернути першому у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

03.01.2022 р. ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_3 вимогу від 03.01.2022 р., у якій просив повернути отримані у борг на підставі боргових розписок від 19.08.2020 р. грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн. до 15.01.2022 р. (а. с. 9, 10).

Ця вимога була отримана ОСОБА_3 08.01.2022 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (яке містить очевидну описку у році у даті отримання - 2021 р.) (а. с. 8).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення грошових коштів у розмірі 90 000,00 грн. ОСОБА_1 ОСОБА_3 не виконав.

Крім того, ОСОБА_3 як мінімум з 02.12.2022 р. відомо про розгляд даної справи, що підтверджується його заявою від 02.12.2022 р., у якій він просить перенести слухання справи (а. с. 40), проте він проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які б спростували наведене вище.

За таких обставин Суд виходить з того, що ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 90 000,00 грн. ОСОБА_1 не повернув.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, а тому підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить стягнути на його користь з ОСОБА_5 у якості відшкодування витрат на правничу допомогу грошові кошти у розмірі 4 300,00 грн.

Цей розмір (гонорар) міститься у договорі про надання правової допомоги № 439 від 18.01.2022 р., укладеному між адвокатом Суботою М.І. та ОСОБА_1 (а. с. 11).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ОСОБА_1 не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Визначаючи розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд враховує, що справа є типовою, а відтак має незначну складність, зважаючи на ціну позову -90 000,00 грн., Суд вважає, що справа має середню значимість для ОСОБА_1 , адвокатом було складено позовну заяву, що, враховуючи типовість справи, не потребувало значної кількості часу, крім того, адвокатом були складені клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції та про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , які є типовими, а відтак їх складення також не потребувало значної кількості часу, адвокат не приймав участі у судових засіданнях.

Приймаючи до уваги наведене, Суд вважає, що розмір цих витрат має становити 2 500,00 грн.

На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 3492,40 грн. (судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу).

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП (за даними позовної заяви) НОМЕР_2) задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 90 000,00 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 3492,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут