Справа № 761/8321/22
Провадження № 2/761/3845/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії ПЗУ Україна» про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії ПЗУ Україна» про відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів AM №166671. Предметом Договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з користуванням, володінням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Загальна страхова сума визначена сторонами в розмірі 1 052 347,00 грн.

Позивач вказує, що вчасно сплатив страховий платіж та належним чином виконував інші умови укладеного Договору страхування. 13.12.2021 року виявив пошкодження, що розташовані в задній правій частині транспортного засобу Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п. 16.2.10 Договору відразу повідомив Страховика про настання вказаного страхового випадку за телефоном «311», яке було зареєстровано 30.12.2021р. за №18021.

18.01.2022 позивач отримав рішення Страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування. Рішення аргументовано тим, що згідно висновку судового експерта №1/22 пошкодження на автомобілі «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 не виникли від контактування з одним предметом і мають накопичувальний характер, а тому на думку експерта, пояснення Страхувальника, які було надано страховій компанії стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень задньої частини кузова автомобіля «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 технічно не спроможні.

Оскільки, Страхувальник не повідомляв Страховику свідомо неправдивих (технічно неспроможних) відомостей про факт настання страхового випадку, а також стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень задньої частини кузова автомобіля Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а отже не порушував п.4.3.5. п.4.3. Договору та п.п. 13.1., 13.1.3. Договору, тому позивач вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування безпідставною та надуманою.

Згідно рахунку на оплату № С001-51616 виданого 14.12.2022 приватним сервісним підприємством «Ньютон», вартість ремонту пошкоджень та запасних частин, що підлягають заміні транспортного засобу Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок страхового випадку складає 87530,40 грн.

Таким чином, на думку позивача, розмір страхового відшкодування з урахуванням франшизи складає 82268,66 грн (87530,40-5261,74).

Крім цього, позивач вважає, що розумним і справедливим буде відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 10 000 грн, яку просив стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2022 прийнято до розгляду провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29.07.2022 до суду позивачем подано заяву про відвід судді, внаслідок порушення суддею, на його думку, вимог ч.1 ст. 187 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2022 визнано заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сіромашенко Н.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування збитків необґрунтованою. Питання про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Сіромашенко Н.В. від розгляду цивільної справи за № 761/8321/22 передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу вказаної заяви в системі документообігу суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Романишеної І.П. від 08.08.2022 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сіромашенко Н.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування збитків відмовлено.

18.11.2022 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про призначення експертизи. Представник зазначає, що для правильного вирішення спору і встановлення дійсних обставин потребуються спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Тому відповідач просив на вирішення експерта поставити питання: 1) Чи відповідають з технічної точки зору пошкодження автомобіля «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 обставинам, які викладені в поясненнях водія ОСОБА_1 ; 2) Чи міг утворитися комплекс пошкоджень на автомобілі «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 за обставин викладених в пояснені водія ОСОБА_1 з технічної точки зору.

Крім того, 18.11.2022 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вказує, що обсяг матеріалів справи та вказана в них інформація не містить значного обсягу даних, і не потребує витрати значного часу. Предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а практика вирішення страхових спорів є усталеною. Тому вартість наданих адвокатом послуг, на думку відповідача, є безпідставно завищеною. Розмір витрат на правову допомогу не відповідає вимогам співмірності та розумності.

Також, 18.11.2022 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що наданий ОСОБА_1 талон - повідомлення єдиного обліку № 67646 є таким, ще не відповідає вимогам п.12.2.5. Оферти Договору страхування, так як не містить відомостей про обставини настання події. Позивач повідомив ПрАТ СК «ПЗУ Україна» лише про факт виявлення пошкоджень на автомобілі, проте не підтвердив, що пошкодження виникли внаслідок настання страхового випадку в межах однієї пригоди. Судовим експертом Скороходом К.М. було складено Висновок експерта №1/22 за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 . У висновку дослідження зазначено, що пошкодження на автомобілі не виникли від контактування з одним предметом і мають накопичувальний характер. Аналізуючи висоту, форму та напрямок утворення пошкоджень задньої частини кузова можна стверджувати, що автомобіль «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом контактував з перешкодою внаслідок чого було пошкоджено задню нижню частину кузова, тому пояснення водія ОСОБА_1 , які було надано страховій компанії стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень задньої частини кузова автомобіля «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 технічно не спроможні.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ОСОБА_1 надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, тому ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Також, відповідач вказує, що між сторонами існують договірні відносини, які не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди, тому заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними і не обґрунтованими.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2023 клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено. Призначено по справі судову транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

?Чи відповідають з технічної точки зору пошкодження автомобіля Toyota н.з. НОМЕР_1 обставинам, які викладені в поясненнях водія ОСОБА_1 .?

?Чи міг утворитися комплекс пошкоджень на автомобілі Toyota н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених в поясненні водія ОСОБА_1 з технічної точки зору?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384-385 КК України. В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №761/8321/22, провадження №2/761/3845/2023. Оплату експертизи покладено на відповідача, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна». На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

24.08.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у цивільній справі № 761/8321/22.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2023 поновлено провадження у цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ України» про відшкодування збитків. Призначено справу для продовження судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому у судове засідання, призначене на 14.12.2023 сторони по справі не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представником позивача направлено до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ України».

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів AM №166671. Предметом Договору страхування є майнові інтереси, пов`язані з користуванням транспортним засобом Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Загальна страхова сума визначена сторонами в розмірі 1 052 347,00 грн. Франшиза - 5 % страхової суми.

13.12.2021 року позивач виявив пошкодження, що розташовані в задній правій частині транспортного засобу Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 та керуючись п. 16.2.10 Договору звернувся з повідомленням до Страховика про настання страхового випадку за телефоном «311», яке було зареєстровано 30.12.2021р. за №18021.

Згідно рахунку на оплату № С001-51616 виданого 14.12.2022 приватним сервісним підприємством «Ньютон», на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», вартість ремонту пошкоджень та запасних частин, що підлягають заміні транспортного засобу Toyota Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 87530,40 грн.

18.01.2022 за вих. № 0155973 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надано відповідь позивачу за результатами розгляду матеріалів справи відносно події, яка мала місце 13.12.2021 з транспортним засобом «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1

У листі відповідача зазначається, що судовим експертом Скороходом К.М. було складено Висновок експерта №1/22 за результатами інженерно-технічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди та механізму утворення пошкоджень на автомобілі Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 .

У висновку Дослідження зазначено, що характер та форма зони стороннього механічного впливу вказує на те, що пошкодження на автомобілі «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 виникли від контакту з різними по формі предметами, оскільки пошкодження, які розташовані в нижній частині, на правій частині бампера вказують на те, що верхня частина слідоутворючого об`єкта була пофарбована фарбою червоного кольору і знаходилася нижче ніж нижня частина бампера. Пошкодження які зафіксовані на нижній частині бампера вказують на те, що автомобіль під час руху заднім ходом наїжджав на перешкоду. В свою чергу пошкодження, які розташовані над правим стоп - сигналом виникли від контакту з жорсткими виступаючими частинами розташованого на іншій висоті та іншого по формі слідоутворюючого об`єкта. Пошкодження, які розташовані на верхній частині кузова могли виникнути як під час руху так і при знаходженні автомобіля в нерухомому стані. Між пошкодженими деталями, які розташовані на верхній та нижній частинах кузова деформація на задній частині кузова відсутня. Відповідно можна стверджувати, що пошкодження на автомобілі не виникли від контактування з одним предметом і мають накопичувальний характер.

Аналізуючи висоту, форму та напрямок утворення пошкоджень задньої частини кузова можна стверджувати, що автомобіль «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом контактував з перешкодою в наслідок чого було пошкоджено задню нижню частину кузова, тому пояснення водія ОСОБА_1 , які було надано страховій компанії стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень задньої частини кузова автомобіля «TOYOTA» н.з. НОМЕР_1 технічно не спроможні.

У зв`язку із поданням неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, підтверджується висновком експертного інженерно-технічного дослідження, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» вирішила відмовити у виплаті страхового відшкодування по заявленому випадку.

Також, із наданого відповідачем висновку експерта №1/22 Скорохода К.М. від 05.01.2022 вбачається, що експерт провівши дослідження дійшов висновку, що оскільки частина пошкоджень автомобіля були отриманні від час його руху то пояснення водія ОСОБА_1 стосовно обставин виникнення всього комплексу пошкоджень Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 технічно не спроможні.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані зокрема з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Згідно п.6 ч.4 ст.6 Закону України «Про страхування», видами добровільного страхування можуть бути: страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.2.1.21. Оферти Договору страхування страховий випадок - подія, передбачена Договором страхування, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Страхувальнику.

У розділі 12 Оферти Договору страхування вказано, що підтвердження настання страхового випадку і визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі наступних документів:

12.2.5. довідки з відповідного компетентного органу, висновки якого для Страховика є необхідним та достатнім доказом факту настання події, що кваліфікується як страховий випадок, та/або з`ясування обставин цієї події. Такими довідками є:

12.2.5.1. для страхового випадку «АК ДТП» - довідка з відповідного компетентного органу МВС України або відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України) із зазначенням: повного імені (назви) та адреси власника (користувача) ТЗ; місця, часу та обставин настання події; реєстраційного та ідентифікаційного номеру ТЗ; переліку пошкоджень, завданих ТЗ; відомостей про учасників ДТП.

12.2.5.2. для страхового випадку «АК ІВП» «ПДТО» - Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань або довідка відповідного компетентного органу іншої держави (при настанні події за межами України), зокрема, щодо початку кримінального провадження, із зазначенням: повного імені (назви) та адреси власника (користувача) ТЗ; місця, часу та обставин настання події; реєстраційного та ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 переліку пошкоджень, завданих ТЗ.

Суд погоджується з доводами відповідача, що матеріали справи не містять належного документу, що містить відомостей про обставини настання події.

Так, позивач повідомив ПрАТ СК «ПЗУ Україна» лише про факт виявлення пошкоджень на автомобілі, проте не підтвердив, що пошкодження виникли внаслідок настання страхового випадку в межах однієї пригоди.

Згідно висновку експерта № 13496/23-52 від 10.08.2023 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у цивільній справі № 761/8321/22, експерт дійшов висновку, що вирішення питання з технічної точки зору не виявляється можливим по причині, вказаній у дослідницькій частині.

При цьому, у дослідженні вказано, що встановити (ідентифікувати) за наданими у відповідь на клопотання експерта фотознімками механічних (деформаційних) пошкоджень на автомобілі "Toyota Highlander" р.н. НОМЕР_1 , а також за обсягом наданих матеріалів цивільної справи, слідоутворюючий об`єкт (в т.ч. транспортний засіб, або будь-який інший об`єкт), від якого могли утворитись перелічені вище механічні (деформаційні) пошкодження і чи весь обсяг цих пошкоджень утворений в рамках однієї пригоди, а також чи перебував автомобіль "Toyota Highlander" р.н. НОМЕР_1 в рухомому чи нерухомому стані в момент їх утворення не видається за можливе.

Пояснення ОСОБА_1 не містять обставин, які характеризують механізм виникнення механічних (деформаційних) пошкоджень на автомобілі "Toyota Highlander" р.н. НОМЕР_1 ., в них зазначається лише факт їх виявлення 13.12.2021 і не вказуються обставини і механізм утворення цих пошкоджень, в т.ч. одночасність їх утворення, тощо.

Враховуючи викладене, суд не вбачає наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування за умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 166671.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що п.4 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання моральна шкода може відшкодовуватись лише якщо це встановлено договором або законом.

Положеннями п.4.4. Оферти Договору страхування визначено, що Страховик в будь- якому випадку не відшкодовує непрямі збитки, які можуть бути викликані страховим випадком (штраф, вигода, яку втрачено, втрата прибутку, простій, стоянка, банківське обслуговування, моральний збиток та інше).

Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини, які врегульовані Законом України «Про страхування» та Цивільним кодексом України, норми яких не передбачають такого виду відповідальності страховика, як відшкодування моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди за договорами добровільного страхування наземних транспортних засобів викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №711/4458/16-ц та у постанові Верховного Суду від 06.06.2012р. у справі №6-49цс12.

А відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними і не обґрунтованими.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано, то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 77-81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 278, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії ПЗУ Україна» про відшкодування збитків залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: