Провадження № 2/369/777/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

секретаря судового засідання Житар АА.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду №6 в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору конкретного користування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору конкретного користування.

20.08.2012 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір конкретного користування будинку АДРЕСА_1 ), посвідчений приватним нотаріусом Дереберою Т.О., за реєстровим номером АДРЕСА_2 .

Згідно п. 3 Договору конкретного користування вона мала необачність дозволити відповідачу зробити двері із його кімнати до її кімнати та дозволити безкоштовно проходити через мою кімнату та коридор на мою землю.

Восени 2014 року коли вона, ОСОБА_1 , була в селі, відповідач змінив замок в її вхідній двері та заселив в їхній будинок без її згоди ОСОБА_4 , яка прописана та має у власності двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Також без її згоди зніс паркан, який розділяв її земельну ділянку від ділянки її чоловіка, зведений її після розлучення з чоловіком. Вона до вечора ходила по сусідах не маючи змоги попасти у власну оселю.

20.10.2014 року вона вперше звернулась до поліції. Після її звернення до поліції, відповідач дав їй ключ від її дверей.

Відповідь на її звернення від начальника Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області № Т-931 від 17.01.2015 року, буде надана суду в додатку до позовної заяви.

Вдруге Відповідач змінив замок у вхідних дверях та хвіртці, щоб я не мала доступу не тільки до своєї оселі, але й до земельної ділянки.

Вона знову зверталась до поліції реєстр ЄО № 55/23935 30.05.2019 року; реєстр ЄО № 32248 15.07.2019 року; письмове звернення від 20.11.2019 року (копія листа буде надана суду в додатку до позовної заяви); останній виклик поліції був 18.10.2020 року (копія протоколу поліції буде надана суду в додатку до заяви).

Тим самим Відповідач порушив п. 2 Договору конкретного користування та ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

В свою чергу, в ст. 360 ЦК України, зазначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідач запропонував, що він не буде їй матеріально допомогами, а сплачуватиме рахунки за електроенергію та газопостачання.

Але відповідач її обманув з 2015 року він не платив за газопостачання ні копійки. Вона дізналась про це, коли було відключена газопостачання.

Коли на її ім`я прийшли два судові накази про сплату газопостачання на загальну суму 63269 гривні 54 копійки, відповідач заявив їй, що договір на газопостачання укладений зі нею, тож вона має платити і він платити не збирається (копії судових наказів будуть надані суду в додатку до позовної заяви).

04.10.2019 року вона в останнє зверталась до поставщиків електроенергії з проханням розірвати зі нею договір про електропостачання. (Копію звернення додає). В «Київобленерго» проігнорували її звернення та разом з відповідачем продовжують накопичувати борги за електроенергію. На сьогоднішній день борг за електроенергію складає 7139 гривень 50 коп ( копія квитанції буде надана суду в додатку до позовної заяви).

18.12.2020 року вона отримала претензію від газопостачальників на суму 1464 гривни 25 коп. за самовільне відновлення газопостачання, хоча я доступу до газового котла не маю.(копія претензії буде надана суду в додатку до позовної заяви).

В свою чергу Відповідач грубо нехтує положенням ст. 360 ЦК України, а також істотно порушує норми договору, а саме п. 5-6 Договору, де чітко визначено обов`язки сторін щодо прибирання території та сплати необхідних податків.

Відповідач, окрім того , що грубо порушує умови вищевказаного договору, так ще своїми діями істотно завдав шкоди :

-за той час, що я не можу попасти до своєї оселі, відповідач обвалив підлогу в її коридорі, через який він ходить з 2012 року, що підтверджується відповідним фото ( фото буде надане суду в додатку до позовної заяви):

-за той час, що вона не може попасти на свою земельну ділянку, Відповідач перетворив мою кімнату та ділянку навколо будинку майже на смітник, що підтверджується відповідними фото, які будуть надані суду в додатку до позовної заяви.

Було звернення до Вишневої міської ради та санепідемстанції стосовно вигрібної ями (копії відповідей додає).

Стаття 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з вищевикладеного дії Відповідача направлені на фактичне знищення майна, яке знаходиться у нашому спільному користуванні, а також його злочинна бездіяльність, щодо самоусунення по виплаті платежів по користуванню будинку, а також несплата платежів, що призвели до наявності заборгованості, є підставою відповідно до п. 3 ст. 365 ЦК України, щодо припинення спільного користування майном, а також розірвання договору конкретного користування.

У відповідності із п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 365, 651 ЦК України, ст.ст.175-177 ЦК України просить: 1.Розірвати договір конкретного користування, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , користування будинку 20 (раніше 22а), посвідчений приватним нотаріусом Дереберою Т.О., за реєстровим номером № 1449.

2. Зобов`язати Відповідача сплатити судовий збір, понесений позивачем.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.08.2021 вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

12 червня 2021 року позивач подала до суду клопотання про розгляд позовної заяви без її присутності та задоволення позовної заяви в повному обсязі. В цьому клопотанні вона просила: розглянути її заяву без її присутності; заборонити відповідачу наближатись до неї; заборонити відповідачу ходити та користуватись її землею; заборонити відповідачу користуватись її присвоїти її частина її будинку за адресою: АДРЕСА_4 (зараз АДРЕСА_5 ); зобов`язати відповідача відновити газопостачання; зобов`язати відповідача встановити ь паркан, який він зніс на межі між її землею та землею її покійного чоловіка, якою відповідач зараз користується; рішенням суду присвоїти її частині будинку адресу: АДРЕСА_6 .

Оскільки вказане клопотання не є заявою про зміну предмету або підстав позову відповідна ухвала суду не приймалась і розгляд справи здійснюється щодо позовних вимог, які містяться в позовній заяві, що надійшла до суду 10 серпня 2021 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2021 задоволено клопотання відповідача- ОСОБА_5 . Залучено до участі у справі №369/11056/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору конкретного користування, з якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 .

15 червня 2022 року позивач подала до суду клопотання про розгляд позовної заяви без її присутності та задоволення позовної заяви в повному обсязі. В цьому клопотанні вона просила: розглянути її заяву без її присутності; присвоїти її частині будинку ту саму, що й адреса земельної ділянки, на якій знаходиться частина її будинку, а саме: АДРЕСА_6 ; примусово виселити Відповідача ОСОБА_2 та його дружину ОСОБА_6 з її будинку та з її землі; заборонити Відповідачеві та його дружині проживати за адресою: АДРЕСА_5 , до того часу поки він: а) погасить заборгованість по аліментам; б) встановить паркан, який він зніс, в) погасить заборгованість за електропостачання, г) вичистить вигрібну яму, д) проведе собі окремо електропостачання, е) відновить газопостачання.

Оскільки вказане клопотання не є заявою про зміну предмету або підстав позову відповідна ухвала суду не приймалась і розгляд справи здійснюється щодо позовних вимог, які містяться в позовній заяві, що надійшла до суду 10 серпня 2021 року.

Відзив відповідача на позов відповідачем не наданий.

Представник відповідача - адвокат Мєстєчкіна О.І подала до суду заяву про застосування строку позовної давності.

В судове засідання позивачка не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду направила клопотання про розгляд справи без її участі, у якій просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач, представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не з`явились. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Представник відповідача - адвокат Мєстєчкіна О.І подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та без участі відповідача.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір конкретного користування від 20.08.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Дереберою Т.О., за реєстровим номером № 1449.

Вказаний договір встановлював порядок користування приміщеннями будинку АДРЕСА_1 .

Пунктами 1 та 2 вказаного договору передбачалось, що маючи у власності на праві спільної часткової власності будинковолодіння АДРЕСА_1 , в наступних частках:

- ОСОБА_1 - 2/5 частини на підставі мирової угоди, затвердженої Києво-Святошинським районним народним судом Київської області від 25 лютого 1977 року та зареєстрованого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 06 жовтня 2008 року, номер запису 445 в книзі 4, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20569422;

- ОСОБА_3 - 3/10 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7 державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області 05 березня 2001 року за реєстровим № 1168 та зареєстрованого в Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 28 березня 2001 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 445;

- ОСОБА_2 - 3/10 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_7 державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області 05 березня 2001 року за реєстровим № 1168 та зареєстрованого в Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації 28 березня 2001 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 445, встановлюємо наступний порядок користування зазначеним вище будинковолодінням:

В користуванні ОСОБА_1 знаходяться частина будинковолодіння, а саме: коридор 1-1, пл. 2,9 кв.м.; житлова 1-3, пл. 8,8 кв.м.; житлова 1-7, пл. 12,0 чв.м.; кухня 1-8 пл. 6,4 кв.м.; сарай «Е»; вбиральня «Д»; ворота з хвірткою №1; 1/3 огорожі №3, вартістю 62 433 гривні, що становить 2/5 частини усього будинковолодінням.

В користуванні ОСОБА_2 знаходиться частина будинковолодіння, а саме: житлова 1-4, пл. 7,6 кв.м.; кухня 1-5 пл. 8,3 кв.м.; житлова 1-6 пл. 11,9 кв.м.; 1/3 огорожі №3, вартістю 55 534 гривні, що становить 7/20 частини усього будинковолодіння.

В користуванні ОСОБА_3 знаходяться частина будинковолодіння, а саме: житлова 1-2, пл. 6,7 кв.м.; сарай «Б»; сарай «В»; ворота №2; 1/3 огорожі № 3, вартістю 39 451 гривні, що становить 1/4 частини усього будинковолодіння.

Пунктом 3 вказаного договору встановлено: сторони дійшли згоди, що, залишаючись власниками: ОСОБА_1 - 2/5, ОСОБА_3 - 3/10, ОСОБА_2 - 3/10 частини будинковолодінням, користування зайвою площею ОСОБА_2 здійснює безкоштовно.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору сторони домовились про те, що користування земельною ділянкою, де розташовані будівлі, щодо яких укладено цей договір, здійснюється ними відповідно до ст. 89 Земельного Кодексу без укладання додаткової угоди про це.

Згідно пункту 6 вказаного договору прибирання дворової території здійснюється співвласниками відповідно до встановленого цим договором порядку користування будинковолодінням та земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 7 7. податки, страхові внески та інші платежі власники сплачують відповідно до розміру належних їм ідеальних часток будинковолодіння.

В пункті 10 вказаного договору передбачено, що зміст ст. 355 366 Цивільного кодексу України роз`ясненою і цей договір є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме: мирової угоди, затвердженої Києво-Святошинським районним народним судом Київської області від 25 лютого 1977 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бурлаковою Н.К. державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області 05 березня 2001 року за реєстровим № 1168.

Умовами даного договору не передбачено право відповідача обмежувати доступ позивачки до приміщень належної їй частини житлового будинку та обмеження її права користування належною їй земельної ділянкою.

Умови даного договору також не звільняють відповідача від сплати витрат на користування електроенергією, природним газом та від сплати інших платежів пов`язаних з утриманням житлового будинку.

Вказаний договір не містить умов щодо користування відповідачем для виходу з виділених в його користування приміщеннями через виділені в користування позивача приміщеннями.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи умови укладеного договору та вказані норми матеріального права, розірвання договору не є належним способом захисту прав позивача.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальною засадою цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Ч. 3 ст. 509 ЦК України містить загальну норму, яка стосується всіх без винятку зобов`язань і передбачає, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18, провадження № 12-86гс20 міститься наступний правовий висновок:

«80. За змістом пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства належать розумність і справедливість. Отже, законодавство треба тлумачити так, щоби його застосування на практиці призводило до справедливих і розумних результатів для учасників цивільного обороту.»

Право на судовий захист особою своїх цивільних прав та інтересів передбачене передбачене п. 6 ст. 3, ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Вказані норми базуються на ст. 13 Конституції України, яка закріплює обов`язок держави забезпечувати захист прав всіх форм власності і господарювання.

Основні способи судового захисту цивільних прав та інтересів встановлений ч. 2 ст. 16 ЦК України, згідно якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Важливим є те, що вказана норма цивільного права передбачає, що зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц.

Враховуючи умови укладеного договору та вказані норми матеріального права, розірвання договору не є належним способом захисту прав позивача.

Підстави для розірвання Договору конкретного користування від 20.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дереберою Т.О. за реєстровим номером № 1449, відсутні.

За вказаних обставин в даному випадку не досліджуються підстави для застосування строку позовної давності.

Ч. 5 ст. 81 ЦПК встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, з огляду на низку тверджень позивача, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору конкретного користування від 20 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дереберою Т.О. за реєстровим номером № 1449, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_7

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7

Інформація про третю особу: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

Суддя Тетяна ДУБАС