Романівський районний суд Житомирської області
10 лютого 2023 року смт. Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати, зареєстрований 05 травня 2021 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам.
При цьому, позивачем вказано місце проживання відповідача АДРЕСА_1 .
Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи на відповідність вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суддя дійшов висновку про необхідність залишення вказаної позовної заяви без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, а також статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.
Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 01 січня 2023 року 2684,00 грн), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позовна заява ОСОБА_1 містить одну позовну вимогу немайнового характеру - про розірвання шлюбу, отже сума судового збору, яка підлягає сплаті за заявлену вимогу, складає 1073,60 грн.
При цьому, ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю достатніх доходів за минулий рік для сплати такого збору, оскільки остання не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі, а також у порядку, передбаченому законом, суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, пов`язують вказані обставини також із врахуванням судом майнового стану сторони.
З врахуванням положень пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, передбачена за умови того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, звільнення від сплати судових витрат, є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі ні на даний час, ні в майбутньому. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом із врахуванням майнового стану сторони.
Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).
Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Позивачем на підтвердження тієї обставини, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством розмірі, надано лише довідку Романівського відділу № 7 Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 01 лютого 2023 року про отримання ОСОБА_1 щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини за період з січня 2022 року по грудень 2022 року, що унеможливлює з`ясування її фінансового становища.
Окрім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вимоги щодо сплати судового збору не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Окрім цього, відповідно до частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява, серед іншого, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно частини 2 статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її утримання, що стверджується рішення Романівського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2022 року. Водночас, будь-яких доказів про перебування на її утримання неповнолітньої дитини на момент подачі до суду даного позову, останньою не надано.
При цьому, наявності будь-яких поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача або домовленості між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, позовна заява та додані до неї документи також не містять.
Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.
Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що способом усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині даної ухвали, є подання нею до суду позовної заяви, в якій має міститися зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також надання нею документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.
У графі платіжного документа «Призначення платежу: *;101;__________» платник судового збору повинен вказати код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Судовий збір, за позовом (ПІБ заяника), Романівський районний суд Житомирської області.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення даної ухвали та повідомити, що у разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною і їй повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Ковальчук