СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/302/23
ун. № 2-2134-1/09
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суду м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.

секретаря судового засідання Гаєської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2023 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд визнати поважною причину пропущення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі №2-2134-1/09 від 09.07.2009 відносно ОСОБА_3 ; замінити стягувача АТ «КБ «Правекс Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» (, адреса реєстрації: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3) у виконавчому листі №2-2134-1, що виданий Святошинським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_3 ; замінити боржника ОСОБА_3 на спадкоємця ОСОБА_2 у виконавчому листі №2-2134-1, що виданий Святошинським районним судом м. Києва ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що 09.07.2009 Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі №2-2134-1/09 згідно якого на користь АКБ «Правекс Банк» стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за договором про відкриття кредитної лінії №925-001/07Ф від 23.07.2007 суму боргу у розмірі 148925 дол. США та судові витрати, після чого 04.03.2010 видано виконавчий лист №2-2134-1/09 відносно боржників, а 19.06.2018 Святошинським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа №2-2134-1/09 від 04.03.2010 та 05.02.2020 ухвалою суду замінено стягувача ТОВ «ФК «Авістар» на ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому провадженні НОМЕР_1, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, у зв`язку із чим 16.01.2014 ВП НОМЕР_1 відносно ОСОБА_3 закінчено, а виконавчий лист направлено до суду, проте ОСОБА_3 в кредитних відносинах є не лише фінансовим, але й майновим поручителем на підставі Договору іпотеки від 23.05.2007 №925-001/07Ф на підставі якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 . Тому через зазначені обставини ТОВ «ФК «Гефест» звернувся до суду із позовом про визнання спадщини відумерлою, в процесі розгляді якого встановлено, що на момент смерті із ОСОБА_3 проживала її дочка ОСОБА_4 , яка у пасивний спосіб на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки заяви про відмову не подавала, таким чином ОСОБА_4 є спадкоємицею та правонаступником ОСОБА_3 , а тому існують підстави для заміни боржника, внаслідок чого 01.08.2023 ТОВ «ФК «Гефест» направило вимогу (претензію) до спадкоємців та до Дванадцятої КДНК, однак станом на дату подачу даної заяви, спадкоємець боржника не виконала зобов`язання, а тому існують підстав для заміни. Щодо пропущення строку заявник зазначив, що строк пропущено з поважних причин, а саме з підстав встановлення стягувачем правонаступника спадкоємця померлого боржника ОСОБА_3 , якого встановлено лише на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2021, яке отримано лише 24.07.2023. Щодо заміни стягувача заявник зазначив, що 22.08.2017 між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а 19.12.2019 між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір №20191219 про відступлення прав вимоги, у зв`язку із чим в реєстрі замінено іпотекодержателя з ПАТ КБ «Правекс Банк» на ТОВ «ФК «Гефест», після чого Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2020 замінено стягувача з ТОВ «ФК «Авістар» на ТОВ «ФК «Гефест» у виконавчому провадженні НОМЕР_1 по відношенню до ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник та заінтересовані особи не з`явились, про день судового засідання повідомленні належним чином, тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність згідно ст. 442 ЦПК України.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені заявником підстави для заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2009 рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №2-2134-1/09 позовні вимоги АКБ «Правекс-банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено, стягнено солідарно з відповідачів на користь банку суму заборгованості у розмірі 148295 дол. США та судові витрати у розмірі 1950 грн 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

22.07.2017 між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Авістар» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого новий кредитор набув право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Таким чином, ТОВ «ФК «Авістар» також набув право вимоги до кредитного договору №925-001/07Ф від 23.05.2007 укладеного з ОСОБА_1 , договору про зміни до кредитного договору, договору іпотеки укладеного з ОСОБА_3 та договору поруки укладеного з ОСОБА_3

10.07.2019 на підставі виконавчого листа №759/18295/17 від 10.08.2018 відкрито ВП НОМЕР_1 на підставі заяви ТОВ «ФК «Авістар» щодо стягнення з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 148295 доларів США та 1950.

19.12.2019 ТОВ «ФК «Авістар» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Гефест» згідно реєстру поручителів до договору №20191219 про відступлення права вимоги про передачу прав вимоги до ОСОБА_3 , що виникли із договору поруки №925-001/07Ф від 30.05.2007 та договору іпотеки від 23.05.2007 №925-001/07Ф.

05.02.2020 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва замінено сторону виконавчого провадження НОМЕР_1 ТОВ «ФК «Авістар» на його правонаступника ТОВ «ФК «Гефест» у цивільній справі за позовом АКБ «Правекс-банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Як вбачається із державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «ФК «Гефест» є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.05.2021 заяву ТОВ «ФК «Гефест», заінтересовані особи: КМР, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою залишено без задоволення, оскільки встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 до смерті ОСОБА_3 , тобто до відкриття спадщини зареєстрвоана ОСОБА_6 (дівоче прізвище) ОСОБА_7 , яка є донькою померлої, та відповідно до ч. 2 ст. 1220, ст.ст. 1221, 1258, 1267, ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не подавала заяву про відмову від спадщини.

01.08.2023 ТОВ «ФК «Гефест» звернувся до Дванадцятої КДНК із заявою (претензією) до спадкоємців про виконання зобов`язання за договором відкриття кредитної лінії №925-001/07Ф від 23.05.2007.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст211 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК); факторингу (гл 73 ЦК).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження».

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Як зазначає заявник, питання про пред`явлення виконавчого листа у строк встановлений законом до виконання не можливо було вирішити через відсутність інформації про спадкоємців та залучення їх до процесу стягнення.

Враховуючи надані документи та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Визнати поважною причину пропущення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у справі №2-2134-1/09 від 09.07.2009 відносно ОСОБА_3 .

Замінити стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (, адреса реєстрації: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3) у виконавчому листі №2-2134-1/09, що виданий Святошинським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_3 .

Замінити боржника ОСОБА_3 на спадкоємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) у виконавчому листі №2-2134-1/09, що виданий Святошинським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали суду складено 28.08.2023.