Провадження №22-ц/812/106/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2023 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М. та Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу №486/376/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Южноукраїнський міський суд Миколаївської області під головуванням судді Савіна Олександра Івановича у приміщенні цього суду 08 листопада 2022 року, повний текст якого складений того ж дня, за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2022 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АТ «Укргазбанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що 14 листопада 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підписано заяву-договір № 2019/І_С/328-003736 (договір карткового рахунку) шляхом акцептування договору № 2019/ОВР/328-002312 від 14 листопада 2019 року.

Відповідно до цієї заяви відповідач погодився на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на день підписання заяви.

Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 36% річних, максимальна сума кредиту - 300 000грн., процентна ставка в пільговий період (перші 30 днів з дня виникнення заборгованості) - 0,00 % річних, фіксована процентна ставка (з 31 дня після виникнення заборгованості на весь строк дії кредитного договору при непогашенні заборгованості в повному розмірі протягом пільгового періоду) - 36,0 % в місяць. На суму простроченої заборгованості за дозволенним овердрафтом нараховуються проценти в розмірі, який визначений Програмою кредитування та зазначений у підписаній клієнтом заяві на приєднання, тобто в розмірі 48% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, але позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27 липня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 56358,24 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту (поточна) 34784,42 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 12366,58 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 9207,24 грн.

В добровільному порядку вказана заборгованість відповідачем не сплачена.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути вказану заборгованість станом на 27 липня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_1 25 травня 2022 року до суду подав відзив, в якому зазначив, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в межах суми недоплаченого основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 9 574.41 грн. Відповідач вказував, що він не отримував від позивача паспорт споживчого кредиту та Умови кредитування разом з процентною ставкою не підписував. Крім того, аркуші вказаного договору не містять нумерації, колонтикулів та його підпису на кожній сторінці

У відповіді на відзив на позовну заяву представнико відповідача ОСОБА_2 зазначав, що позивач погодився з усіма умовами обраної Програми кредитування в редакції, що діяла на день підписання цієї заяви. Відповідно до п.4.11 розділу 4 Умови споживчого кредитування Заяви-договору № 2019/І_С/328-003736 (договір карткового рахунку) від 14 листопада 2019 року відповідач підписанням цієї Заяви-договору підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Клієнтом умов кредитування. Відповідач тричі ставив свій підпис на договорі, а саме підписуючи договір в розділі 5, в розділі 7 про отримання платіжної картки та в Довідці про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Справжність підпису відповідача засвідчила начальник відділу роздрібних продажів Відділення 328/22 ПАТ АБ «Укргазбанк» Гумен Т.М.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2019/ОВР/328-002312 від 14 листопада 2019 року, що утворилася станом на 27 липня 2021 року, а саме: заборгованість по кредиту (поточна) - 34784 ,42 грн., заборгованість по кредиту (прострочена) - 12366 ,58 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 9207,24 грн., а всього - 56358 ,24 грн.

Також суд стягнув з відповідача на користь позивача 2 481 грн. судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним. Згідно статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пунктів 57, 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України за № 75 від 04 липня 2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 не було надано доказів, які обґрунтовують заперечення позовних вимог, зокрема, заборгованість за кредитним договором, її розміру, не надано альтернативного розрахунку, не заявлено клопотання про призначення експертизи.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову в межах суми недоплаченого основного боргу (тіла кредиту) в сумі 9 574,41 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог частин 2 та 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» позивач йому не надав Паспорт споживчого кредиту та Підтвердження в письмовій формі про ознайомлення з інформацією. Зазначене підтверджується висновками Верховного Суду, які викладені у постановах від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20ц та від 18 листопада 2020 року по справі №313/346/20.

Банківські картки ОСОБА_1 отримав на роботі, до банківської установи не з`являвся, а тому повної інформації про умови кредитування йому надано не було.

Також ОСОБА_1 , посилаючись на постанову Великої палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, зазначив про те, що Умови кредитування разом з процентною ставкою він не підписував, посилання позивача на його згоду з ознайомленням і розумінням умов та тарифів банку через сайт www.ukgazbank.com не містить підтвердження того, що він повністю розумів умови, вказані на сайті.

Крім того, відрізняються процентні ставки, що заявлені в позовній заяві та ті, що вказані у пункті 4.11 наданої копії договору.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву він зазначив, що просить задовольнити позов частково в межах суми недоплаченого основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 9 574.41 грн., що не було враховано судом першої інстанції. Через відсутність у відповідача економічної освіти, альтернативний розрахунок, зроблений на підставі банківських виписок, він надати не взмозі.

Також судом першої інстанції при розгляді справи було порушено право відповідача надати заперечення до відповіді на відзив, оскільки цей документ позивачем було надіслано на невірну адресу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача вважає, що посилання відповідача на постанову Великої палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 є необґрунтованим, оскільки в зазначеній постанові суд виходив з того, що в заяві позичальника процентна ставка не зазначена, що стало підставою для відмови у стягненні процентів. В заяві-договорі яку підписав ОСОБА_1 процентна ставка є визначеною 42% річних (базова), 36% річних на прострочену заборгованість, щомісячний платіж по кредиту 7,00% мінімум - 50 грн.

Відповідь банку на відзив відповідачу була надіслана на адресу, яку зазначив відповідач: АДРЕСА_1 . Проте конверт був повернутий з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Також представник банку зазначив, що ОСОБА_1 помиляється щодо отриманих ним сум кредиту згідно договору. Так, згідно виписки по рахунку він отримав кредитні кошти на загальну суму 97299,51 грн., а повернув 50148,51 грн. Заборгованість відповідача станом на 27 липня 221 року по кредиту становить 47151 грн., з них заборгованість по кредиту( поточна): 34784,42 грн. та заборгованість по кредиту (прострочена): 12366,58 грн.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши письмові докази у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам не в повній мірі.

Із матеріалів справи вбачається і таке встановив суд першої інстанції, що 14 листопада 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 підписана заява-договір № 2019/І_С/328-003736 (договір карткового рахунку).

Згідно розділу 2 заяви-договору вона разом із Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк, Тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів, які розміщені на офіційному сайті Банку за посиланням htpp://www.ukgazbank.com, є договором комплексного банківського обслуговування (далі Договір).

Банк на підставі Договору надає клієнту послуги щодо: відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточного рахунку, обслуговування за яким може здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу; надання кредиту шляхом встановлення ліміту овердрафту відповідно до Програми кредитування, вказаної у розділі 4 Договору (а.с.4,5).

Згідно підписаної відповідачем заяви-договору № 2019/І_С/328-003736 від 14 листопада 2019 року (пункт 4.1 розділу 4 Договору «Умови споживчого кредитування») відповідачу встановлено кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах: за програмою кредитування Універсальна картка Домовичок; кредитний договір № 2019/ОВР/328-002312, строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил; мета кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом; валюта кредиту національна валюта України; орієнтовна сума кредиту 10000 грн., максимальна сума кредиту становить 300 000,00 грн.; процентна ставка 42,00% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 36,00% річних, процентна ставка у пільговий період (30 днів) 0,00001%, порядок оплати процентів щомісяця, щомісячний платіж по кредиту - 7,00%, мінімум 50 грн. 00 коп. Строк кредитування 12 місяців. Погашення кредиту в кінці строку.

На виконання умов договору відповідачу було відкрито субрахунок та видано платіжну картку, що підтверджується підписаною відповідачем розпискою в розділі 7 договору «Розписка про отримання платіжної картки» (а.с.6), надано кредитні кошти у передбаченому Договором розмірі.

17 травня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 129/17947/2021 про дострокове повернення всієї суми кредиту в розмірі 53 106 грн. 63 коп. у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості (а.с.16).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ АБ «Укргазбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, яка переглядається, підписана ОСОБА_1 14 листопада 2019 року заява-договір (договір кредитного рахунку) містить домовленості сторін щодо укладання договору комплексного банківського обслуговування, а також надання кредиту, а саме - щодо валюти кредиту, типу кредитного ліміту, процентної ставки за користування кредитними коштами, порядку та строків повернення заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 , підписавши заяву-договір, пройшовши ідентифікацію клієнта, уклав з позивачем договір комплексного банківського обслуговування, в межах якого йому було надано споживчий кредит.

Такий договір є укладеним, оскільки дотримано вимоги до письмової форми (укладений шляхом письмового документу) і сторони, таким чином, дійшли згоди щодо усіх істотних умов, притаманних даному виду договору. Зокрема, умови надання банківських послуг - кредитування, сплати процентів за користування кредитними коштами, виконання умов договору.

За умовами Договору Банк надав ОСОБА_1 грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки, яка є іменним (з ідентифікатором власника) грошовим оплатно-розрахунковим банківським документом, який використовується для надання споживчого кредиту.

Більш того, факти укладення Договору, отримання кредитної картки та використання кредитних коштів відповідачем не оспорюються.

За такого колегія суддів вважає, що посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не був ознайомлений з умовами Договору, зокрема щодо відсоткової ставки, не відповідає зазначеним вище обставинам, які підтверджені наявними у справі доказами про викладення в укладеному сторонами договорі . Тому безпідставним є доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами. Щодо доводів про невідповідність зазначених у позовній заяві розмірів процентної ставки умовам договору, то згідно розрахунку заборгованості відповідачеві нараховувалось за користування кредитними коштами з 27 лютого 2020 року по 13 листопада 2020 року 36%, що менше, ніж визначено договором (42%), а тому не призвело до порушення прав позичальника.

Не заслуговують на вагу й посилання відповідача на ненадання йому кредитодавцем повної інформації щодо кредитування у вигляді паспорту споживчого кредиту, оскільки відповідно до висновку, що викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, паспорт споживчого кредитування не є складовою кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом у догворі, а є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, проте у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До того ж будь-яких власних позовних вимог, зокрема, щодо недійсності кредитного договору через надання неповної інформації, ОСОБА_1 не заявляв.

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилковості розрахунку заборгованості.

Так, звертаючись з позовом, Банк вважав, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, систематично порушував його умови та станом на 27 липня 2021 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 56358,24 грн., а саме: заборгованість по кредиту (поточна) 34784,42 грн.; заборгованість по кредиту (прострочена) 12366,58 грн., заборгованість за нарахованими відсотками (поточна) 0,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками (прострочена) 9207,24 грн. (а.с. 11).

Суд першої інстанції погодився з позивачем, прийнявши повністю його аргументи, та вважав доведеним вказаний у позовній заяві розмір кредитної заборгованості.

Такий висновок є частково помилковим.

Згідно умов Договору щодо строку кредитування ОСОБА_1 був зобов`язаний повернути усю суму кредиту через 12 місяців, тобто до 15 листопада 2020 року. Отже на 15 листопада 2020 року уся заборгованість відповідача за кредитом та відсотками є простроченою.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а права та інтереси позивача у цих правовідносинах (поза межами строку дії угоди) забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК .

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року № 14-154цс18 та від 31 жовтня 2018 року № 14-318цс18.

Згідно умов Договору строк кредитування становить 12 місяців. Доказів пролонгації цього строку позивачем не надано.

Отже, Банк набув право на отримання процентів в межах строку дії договору, тобто за період з 14 листопада 2019 року по 14 листопада 2020 року.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по процентах (поточну та прострочену), обраховану після 14 листопада 2020 року, тоді як на цю дату заборгованість по процентам у ОСОБА_1 відсутня. Тому немає правових підстав для стягнення нарахованої позивачем заборгованості по процентам після 14 листопада 2020 року.

В той же час заборгованість по кредиту (неповернуті кредитні кошти) підлягає стягненню з відповідача.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість по кредиту становить 47 151 грн. (34 784,42 грн.+12 366,58 грн.).

Також при визначення суми заборгованості, яка має бути стягнута з відповідача слід врахувати суми, внесені ним після 14 листопада 2020 року і зараховані позивачем на погашення безпідставно нарахованих процентів, що становить 3680 грн.

Тому остаточно сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідача, становить 43 471 грн. (47 151 грн. - 3680 грн. ).

Доводи апеляційної скарги про те, що стягненню підлягає лише різниця між використаними позичальником кредитними коштами та повернутими Банку, без врахування процентів за період кредитування є хибними, оскільки суперечить умовам укладеного сторонами договору.

Заперечень щодо отримання кредитних коштів та кредитної картки відповідач ні в суді першої інстанції ні в апеляційній скарзі не заявляв.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано висновок, викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відхиляється колегію суддів.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У зазначеній справі № 342/180/17 судами встановлено, що у заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Велика палата Верховного Суду зазначила, що «За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин».

Разом з тим, у справі, що переглядається, заява-договір, яка підписана відповідачем, містить ліміт дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 36% річних, максимальну суму кредиту, процентну ставка в пільговий період, проценти, які нараховуються на суму простроченої заборгованості за дозволенним овердрафтом - в розмірі 42% річних, а отже, наведене дає підстави для висновку, що у цій справі відсутня подібність змісту та матеріально-правового регулювання спірних правовідносин зі справою вказаною заявником.

З цих же підстав апеляційний суд вважає, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватись висновки Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладені у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).

У вказаній справі Верховний Суд зазначив, що «…АТ КБ «ПриватБанк» ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 19 жовтня 2018 року.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 19 жовтня 2018 року, роздруківку з інформацією про деякі умови кредитування, які суд розцінив як паспорт споживчого кредиту до умов та правил надання банківських послуг, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг із Умов та правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості; анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 19 жовтня 2018 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту. Додана до позовної заяви підписана сторонами роздруківка інформації та контактні дані кредитодавця, яка судом розцінена як паспорт споживчого кредиту, містить відомості по двох типах кредитного продукту: Універсальна та Універсальна Голд. Вказані письмові докази не свідчать, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт 6 332,31 грн, які позивач просить стягнути як заборгованість за простроченим тілом кредиту. У наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 19 жовтня 2018 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору».

«За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин».

Разом з тим, як зазначалось вище, у справі, що переглядається, заява-договір, яка підписана ОСОБА_1 , містить основні умови кредитування, в тому числі, процентну ставку по кредиту.

Оскільки висновки суду щодо розміру заборгованості не відповідають встановленим обставинам справи, а також порушують положенням матеріального права, що регулюють кредитні правовідносини та вимоги процесуального закону, рішення суду в силу пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України потрібно змінити та частково задовольнити позов.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду змінено, відповідно слід змінити розподіл судових витрат з урахуванням часткового задоволення позовних вимого.

Так, при зверненні з позовною заявою позивачем сплачено 2481 грн., тому з відповідача слід стягнути 1913 грн. 68 коп. (43 471 грн.:56 358 грн. 24 коп. х 2 481 грн.).

Відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено 3721 грн. 50 коп.

Апеляційним судом сума стягнутої заборгованості зменшена на 12887 грн. 24 коп. (56 358 грн. 24 коп.- 43 471 грн.), що становить 22,87% від суми позову, тому позивач має повернути відповідачеві 851 грн. 10 коп. судового збору, сплаченого в апеляційній інстанції (3721 грн. 50 коп.х22,87%).

Взявши до уваги положення частини 10 статті 141 ЦПК України, остаточно з метою розподілу судових витрат слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Банка 1062 грн. 58 коп. судового збору (1913 грн. 68 коп.- 851 грн. 10 коп.).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 листопада 2022 року змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ), 43 471 грн. заборгованості за договором №2019/ОВР/328-002312 від 14 листопада 2019 року та 1 062 грн. 58 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________________

Повний текст постанови складений 31 січня 2023 року