єдиний унікальний номер справи 546/895/23
номер провадження 2/546/290/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У серпні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» Дашко В.М. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Як вказує позивач, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 22.03.2011. Відповідачка при підписанні анкети заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 49000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі якого відповідачка при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Позивач зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту.

Відповідно до п. 2.1.1.12.7.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному у тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6.1 договору.

У порушення умов кредитування відповідачка не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 17.07.2023 виникла заборгованість в сумі 39346,28 грн, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 32191,25 грн, та заборгованості за відсотками 7155,03 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст. 509, 525-527, 530, 610, 615, 629,1050, 1054 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 16.08.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначене судове засідання на 13.09.2023 та постановлено здійснювати виклик відповідачки через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

12 вересня 2023 року через систему «Електронний суд» відповідачка подала заява про відкладення розгляду справи для надання можливості подати відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 13.09.2023, було відкладене на 03.10.2023

У судове засідання 03 жовтня 2023 року представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 5).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 03 жовтня 2023 року не з`явилася, про місце, дату і час судового засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на зазначену відповідачкою у клопотанні про відкладення розгляду справи електронну адресу (а.с.а.с. 89, 91). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, відповідачка не подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованостіпідлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 22.03.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписанням відповідної заяви відповідачкою було укладено кредитний договір (а.с. 18).

У заяві зазначено, що відповідачка ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй на ознайомлення. Відповідачка при підписанні анкети заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Також, 28.11.2019 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (звор. а.с. 18 - а.с. 19). Згідно зазначеної Анкети, «Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.

Також, 17.12.2021 ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, згідно з яким процентна ставка у пільговий період становить 0,00001%, поза межами пільгового періоду: 42% для картки Універсальна, 40,08% для картки Універсальна Gold та 36% для картки Platinum (а.с. 20-23). Реальна річна процентна ставка (при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними щомісячними платежами) становить: 51,09% для картки Універсальна, 51,76% для картки Універсальна Gold та 42,55% для картки Platinum.

До заяви банком додано копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягу з Умов і правил надання банківських послуг («Извлечение из условий и правил предоставления банковских услуг») (а.с. 24, 25-49). Дані Витяги не містять підпису відповідачки.

Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), 05.11.2012 встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. У подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався шляхом його збільшення або зменшення. Найбільший кредитний ліміт було встановлено 22.08.2017 у розмірі 49000,00 грн. Востаннє розмір кредитного ліміту становив 40648,55 грн. Станом на 10.02.2021 розмір кредитного ліміту 0,00 грн (а.с. 15-16).

Відповідачці ОСОБА_1 на підставі кредитного договору було видано кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 13.07.2007, терміном дії до 06/15; № НОМЕР_2 , дата відкриття 11.04.2012, терміном дії до 02/16; № НОМЕР_3 , дата відкриття 05.11.2012, терміном дії до 07/16; № НОМЕР_4 , дата відкриття 27.09.2016, терміном дії до 04/18 (а.с. 17).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , остання користувалася наданими картками, знімаючи готівкові кошти, купуючи продукти та інше (а.с. 58-65).

Згідно з наданими банком розрахунками, у відповідачки ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 17.07.2023 виникла заборгованість в сумі 39346,28 грн, яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту 32191,25 грн, та заборгованість за простроченими відсотками 7155,03 грн (а.с. 8-13).

Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості, оскільки жодних заперечень від відповідачки ОСОБА_1 до суду не надходило, також нею не було надано власних розрахунків заборгованості.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 32191,25 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту.

Крім цього в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою електронним підписом та згідно з яким процентна ставка у пільговий період становить 0,00001%, поза межами пільгового періоду: 42% для картки Універсальна, 40,08% для картки Універсальна Gold та 36% для картки Platinum. Реальна річна процентна ставка (при користуванні лімітом за межами пільгового періоду та при погашенні мінімальними щомісячними платежами) становить: 51,09% для картки Універсальна, 51,76% для картки Універсальна Gold та 42,55% для картки Platinum.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що 17.12.2021 відповідачкою ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту, яким, зокрема передбачені проценти за користування кредитом.

Отже, вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 7155,03 грн також підлягають задоволенню.

Отже, загалом до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 39346,28 грн, яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту 32191,25 грн, та заборгованості за простроченими відсотками 7155,03 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

До поданого позову позивачем додано платіжне доручення № PROM1BJFBP від 21.07.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн (а.с. 1).

Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір по даній справі в розмірі 2684,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 70).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2684,00 грн на користь позивача.

На підставі ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2011 року в сумі 39346 (тридцять дев`ять тисяч триста сорок шість) гривень 28 копійок, яка складається з наступного: заборгованості за простроченим тілом кредиту 32191 гривню 25 копійок, та заборгованості за простроченими відсотками 7155 гривень 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, .

Представник позивача - Дашко Володимир Миколайович, робоча адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Ю.В. Зіненко