Справа № 128/1365/21
Провадження № 22-ц/801/56/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 рокуСправа № 128/1365/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 128/1365/21за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року, повний текст якого складено 29 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Васильєвої Т. Ю.,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» звернулося до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи Вінницягаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на території м. Вінниця і Вінницької області, та має статус Оператора ГРМ. Зазначає, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем, з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 . Вказує, що відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, Товариство надає послуги з розподілу природного газу, відповідач в свою чергу їх отримує та оплату проводить не в повному обсязі. Зазначає, що фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептуванням договору) є сплата рахунків Оператора ГРМ та документальне підтвердження споживання природного газу (помісячні показання лічильника газу відображені в виписці з фінансового стану по особовому рахунку відповідача). За умовами договору розподілу природного газу Оператор ГРМ зобов`язався надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Позивач зазначає, що на 2020 - 2021 роки для відповідача була розрахована щомісячна плата за розподіл газу за період: 1) січня - червня 2020 року у розмірі 198, 97 грн. в місяць; 2) липня - грудня 2020 року у розмірі 216, 86 грн. в місяць; 3) з січня 2021 року у розмірі 358, 79 грн. в місяць. Відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 670, 71 грн.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконує належним чином та в повному обсязі, однак, відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно та в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим станом на 12.05.2021 має заборгованість перед позивачем в сумі 3 251, 40 грн.

За вказаних обставин позивач звернувся з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4 191, 62 грн., з яких: 3 251, 40 грн. заборгованість за розподіл природного газу, що виникла за період з січня 2020 року по квітень 2021 року включно, інфляційні втрати - 727, 52 грн., 3 % річних - 212, 70 грн. та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року позов задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» 4 191, 62 грн., з яких: заборгованість за розподіл природного газу, що виникла за період з січня 2020 року по квітень 2021 року включно, в сумі 3 251, 40 грн., інфляційні втрати в сумі 727, 52 грн., 52 копійки, 3 % річних від простроченої суми, що становить 212, 70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2022 року заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року у справі за Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газузалишено без задоволення. Роз`яснено відповідачу, що він може оскаржити заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року в загальному порядку.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесені судового рішення не були досліджені всі належні докази. В заяві зазначила, що вірно проводила сплату за спожитий газ, а будь-який договір з позивачем не укладала. Супровідні листи із заявою-приєднанням до договору розподілу природного газу вона не отримувала, а отже ніяких зобов`язань перед позивачем не має.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2022 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий - суддя Міхасішин І.В., судді: Сопрун В.В., Войтка Ю.Б.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано позивачці строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач зазначив, що оскаржуване відповідачем рішення вважає законним, а тому просить апеляційний суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що На ім`я відповідача ОСОБА_1 як на споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією виписки з особового рахунку споживача (а.с. 12).

Відповідач має заборгованість за послуги з розподілу природного газу перед позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи Вінницягаз» в сумі 3 251, 40 грн. за період з січня 2020 року по квітень 2021 року включно, про що свідчить копія виписки з особового рахунку споживача, яка містить інформацію (відомості) про особу відповідача, про газифікований об`єкт (адреса, розмір опалювальної площі, кількість проживаючих, газові прилади в т.ч. лічильник газу), про обсяги наданих послуг з розподілу природного газу та здійснення оплати наданих послуг помісячно (а.с. 12).

Відповідно до наданої копії виписки з особового рахунку споживача вбачається, що відповідач протягом вказаного періоду нарахування вартості наданих послуг періодично здійснювала часткову оплату за послуги розподілу природного газу.

Згідно копії довідки про фактичний обсяг споживання природного газу за період з 01.10.2018 по 01.09.2020, за особовим рахунком відповідача ОСОБА_1 , об`єм газу для розрахунку на 2020 рік становив - 2 236, 62 м. куб., об`єм розподіленого відповідачеві газу для розрахунку на 2021 рік становить - 2 135, 66 м. куб. (а.с. 13).

Відповідно до розрахунків інфляційних втрат та 3 % річних відповідачу на суму заборгованості позивачем нараховано 727, 52 грн. - інфляційних втрат, та 212, 70 грн. - 3% річних (а.с. 21 - 30).

Позиція суду апеляційної інстанції

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності, згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 № 811 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Вінницягаз» (зі змінами), АТ «Вінницягаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз».

Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно з абз. 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно з абз.1 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідачем виконані дві умови для приєднання до договору розподілу природного газу: в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу (довідка по особовому рахунку) та здійснення фактичної оплати за надані послуги у березні 2020 року - 327.31 грн., у квітні 2020 року -103,74грн., в травні 2020 року -247,66грн.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16.

ОСОБА_1 із заявами до позивача про розірвання договору та припинення розподілу природного газу не зверталася, доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання не додано (на час пред`явлення позову та виникнення оспорюваної заборгованості ) .

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконала та не оплатила послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушила умови договору, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, а також 3 % річних від простроченої суми та суму збитків від інфляції за весь час прострочення.

Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за договором, які відповідачем не спростовано.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за надані послуги.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не спростовано наявність між нею як побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» договірних відносин, надання позивачем послуги з фізичної доставки та розподілу природного газу до об`єкта побутового споживача та виникнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі.

Всі інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції - без змін.

Судовий збір, що понесений відповідачем при поданні апеляційної скарги, відповідно до статті 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючи І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун