Справа № 595/460/23
Провадження № 2/595/174/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»до ОСОБА_1 , про стягнення коштів в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в інтересах якого діє представник адвокат Бондарук І.Ю., звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на його користь суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 46213,00 грн, а також суму сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 04 вересня 2019 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»було укладено договір обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АО-1105502, забезпечений транспортний засіб Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії з 05.09.2019 до 04.09.2020. Так, 15.01.2020 на автодорозі М-12, 207 км відбулося зіткнення вищевказаного забезпеченого т/з під керуванням ОСОБА_1 та т/з марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП т/з «Ford Mondeo» отримав пошкодження. Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та не забезпечення ним технічно-справного стану свого автомобіля, що підтверджується постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.03.2020 у справі 686/2168/20, яка набрала законної сили. Згідно ремонтної калькуляції №20-0280523 від 14 лютого 2020 року виконаної в програмі «Audatex», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 склала 192467,60 грн. Згідно розрахунку ринкової вартості КТЗ від 03.03.2020 у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджений Наказом Мін6істерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (із змінами і доповненнями), ринкова вартість даного автомобіля до ДТП склала 73213,60 грн. Отже, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 перевищили вартість даного транспортного засобу до ДТП (ринкову вартість). Згідно заяви від 24.03.2020 власником пошкодженого т/з ОСОБА_3 було погоджено вартість автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП в сумі 25000 грн. Таким чином, різниця між вартістю транспортного засобу до (73213,60 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (25000 грн) склала 73213,60 25000 = 48213,60 грн. Зазначає, що у полісі страхування №АО-1105502 від 04.09.2019 розмір франшизи становить 2000 грн, отже розмір страхового відшкодування склав: 48213,60 2000 = 46213,60 грн. На підставі вищевикладеного, страховик і потерпілий ОСОБА_3 досягли згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування в сумі 46213,00 грн, що підтверджується заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 24.03.2020, підписаною ОСОБА_3 . У зв`язку з наведеним позивач здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 46213,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР 033703 від 31.03.2020. 24 квітня 2020 року відповідачу направлялася претензія щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак станом на сьогоднішній день кошти на рахунок позивача не надходили. Зважаючи на наведене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

15 січня 2020 року на автодорозі М-12, 207 км відбулося зіткнення забезпеченого транспортного засобу марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 а. Внаслідок ДТП т/з «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Положенням ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року у справі №686/2168/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова набрала законної сили 17 березня 2020 року та є чинною.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 січня 2020 року о 10 год. 30 хв. на автодорозі М-12, 207 км, за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , внаслідок якої ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.3 «а» ПДР, не забезпечив технічно-справного стану автомобіля, в результаті чого, з технічних причин, керований ним автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із транспортним засобом «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , а також винуватість ОСОБА_1 у її вчиненні, причинно-наслідковий зв`язок із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Так, згідно полісу №АО-1105502 04 вересня 2019 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»було укладено договір обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб Citroen Jumper, д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії з 05.09.2019 до 04.09.2020; страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю двісті тисяч; за шкоду, заподіяну майну сто тисяч; розмір франшизи дві тисячі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV ).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобі, а також вимоги до оформлення результатів такої оцінки регламентовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003.

Так, відповідно до п. 2.4 цієї Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування транспортного засобу. При цьому враховують фізичний знос та витрати, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування транспортним засобом (втрати товарної вартості).

Згідно статті 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Як слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 юридичним власником транспортного засобу марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 р.в., є ОСОБА_4 .

На момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди 15.01.2020, транспортним засобом марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 , на праві тимчасового дозволу серії НОМЕР_4 .

Власником т/з марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Актом огляду транспортного засобу марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 12.02.2020, визначено характер пошкоджень вищевказаного транспортного засобу внаслідок ДТП, яка відбулася 15.01.2020.

За даними ремонтної калькуляції №20-0280523 від 14 лютого 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 склала 192467,60 грн.

Згідно розрахунку ринкової вартості КТЗ від 03.03.2020 ринкова вартість (С) КТЗ «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , 1997 року виготовлення, станом на 15.01.2020 складала 73213,60 грн.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 №ВХ-23-17, адресованої голові правління ПрАТ «Княжа Воєнна Іншуранс Груп» ОСОБА_5 , він погодився із вартістю автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, що сталась 15.01.2020, в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Як слідує із заяви ОСОБА_3 щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, реєстраційний номер ВХ-23-21 від 25.03.2023, адресованої голові правління ПрАТ «Княжа Воєнна Іншуранс Груп» ОСОБА_5 24 березня 2023 року, він підтвердив, що між потерпілим і страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування в сумі 46213,00 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку Audatex та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 2000,00 грн, застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та інших вимог, що передбачені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи №23 на підставі Калькуляції №20-0280523 від 14.02.2020, заяви-погодження від 24.03.2020 та страхового акту №23 від 27.03.2020 вирішено протягом десяти днів з дати затвердження страхового акту, на підставі наявних документів прийняти рішення про виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в сумі 46213,00 грн.

31 березня 2020 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало на рахунок ОСОБА_3 46213 (сорок шість тисяч двісті тринадцять) грн, 00 коп., призначення платежу: відшкодування згідно страхового акту №23 від 27.03.2020, що стверджується платіжною інструкцією №ЗР033703 від 31.03.2020, яка міститься в матеріалах цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом «г» частини першої статті 38 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 досудову претензію Вих. 23 від 24.04.2020 в порядку регресу з пропозицією добровільно, протягом десяти робочих днів з моменту отримання такої претензії, відшкодувати позивачу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»суму в розмірі 46213,00 грн, однак, як зазначає позивач, відповідь ними не отримано.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 46213,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , банк: Столична філія ПАТ КБ «ПриватБанк», ІВАN № НОМЕР_6 , суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 46213 (сорок шість тисяч двісті тринадцять) грн 00 коп.

Повернути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , банк: Столична філія ПАТ КБ «ПриватБанк», ІВАN № НОМЕР_6 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , банк: Столична філія ПАТ КБ «ПриватБанк», ІВАN № НОМЕР_6 , 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат на сплату судового збору в сумі 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення складено 10 травня 2023 року.

Позивач: ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», , місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул.Глибочицька,44.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик