Справа № 515/1178/23
Провадження № 2/515/1493/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

іменем України

13 жовтня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Зубова О.С., при секретарі судового засідання Коренчук О.Е. за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , у якій зазначає про вилучення відповідачами частини земельної ділянки шляхом зміни меж, з приводу чого він звертався до прокуратури, але ті переадресували його звернення до поліції, звідки він відповіді не отримав, а прокуратура рекомендувала звернутися до суду, просить визнати дії, рішення відповідачів неправомірними; витребувати матеріали за його зверненням до прокуратури по цій справі і проект землеустрою с.Приморського; правовий акт виданий суб`єктом владних повноважень ФОП ОСОБА_2 визнати недійсним і відновити становище, яке існувало до порушення границь; примусово повернути землю в натурі СФГ "Гриценко"; відшкодування збитків за час користування землею до моменту передачі її назад власнику у сумі 500 грн за кожний день користування і проїзду землею; відшкодування моральної шкоди; провести судову психологічну експертизу моральної шкоди. Також просив визнати незаконними рішення, бездіяльність органу державної влади прокуратури Білгород-Дністровського і №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП, які не припинили правопорушення та позбавити ліцензії ФОП ОСОБА_2 за завідомо неправомірні дії,

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року в частині позовних вимог про визнання незаконними рішення, бездіяльність органу державної влади прокуратури Білгород-Дністровського і №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП, які не припинили правопорушення та позбавлення ліцензії ФОП ОСОБА_2 за завідомо неправомірні дії, позивачу відмовлено у відкритті провадження, як такі вимоги, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

28 серпня 2023 року на часткове виконання ухвали про залишення позову без руху від 24 липня 2023 року надійшли копія позову для відповідача та скарга позивача, в якої він зазначає про недопустимість повторної участі судді Зубова О.С. у розгляді його повторно поданого позову, мотивуючи тим, що суддя раніше 09 травня 2023 року розглядав його такій ж позов, у зв`язку з чим позивач просив на підставі ст.31 ЦПК України передати справу до іншого суду.

Зазначена скарга була розцінена судом як заява про відвід та розглянута відповідно ст.40 ЦПК України.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 19 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зубова О.С. у вказаній цивільній справі відмовлено.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 21 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 в частині визнання дій неправомірними, визнання недійсним правового акту, виданого суб`єктом владних повноважень, відновлення становища, яке існувало до порушення меж, відшкодування збитків повернуто позивачу за неусунення недоліків позовної заяви у цій частині.

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки; розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 13 жовтня 2023 року позивач заявив відвід судді, мотивуючи його тим, що суд необґрунтовано не виконав його вимогу про передачу справи на розгляд до іншого суду, заявлену ним у поданій 28 серпня 2023 року скарзі, та незаконно розцінив її як відвід судді, хоча відвід він не заявляв, а вимагав передати справу без вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з положеннями п.п.1-5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Так, судом встановлено, що позивачем заявлено відвід судді на підставі невиконання його вимог скарги про направлення справи на розгляд до іншого суду за недопустимості повторної участі судді у розгляді його позову, яку суд на думку заявника неправильно розцінив як відвід судді.

Тобто фактично заявник не згоден з діями та рішенням судді по його скарзі про передачу справи до іншого суду, вважає що суд неправильно розцінив цю скаргу як відвід судді та безпідставно не передав справу для розгляду іншому суду.

Інших підстав для відводу судді не зазначає.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Позивачем не наведено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість судді Зубова О.С. та порушення норм процесуального законодавства, які б свідчили про це, а також інших підстав, передбачених ст.36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

Оцінивши доводи позивача щодо підстав відводу, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу, а тому вирішення питання про відвід судді підлягає розгляду у порядку ч.3 ст.40 ЦПК України іншим суддею.

Керуючись ч.3 ст.40, ст.260, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки до канцелярії Татарбунарського районного суду Одеської області для виконання вимог ч.1 ст.33 ЦПК України з клопотанням про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 17.10.2023 року.

Головуючий суддя Зубов О.С.