Номер провадження: 22-ц/813/5602/23
Справа № 521/2810/22
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

учасники справи:

позивач - АТ Альфа-Банк

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства СЕНС БАНК- (Альфа Банк), в інтересах якого діє представник Борщенко Костянтин Юрійович,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року, ухваленого у складі судді Тополевої С.О., в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Альфа - Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 193727,56 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту 173608,40 гривень, та заборгованості по процентам у розмірі 20119,16 гривень, а також судові витрати.

Позов обґрунтований такими обставинами, що 11.05.2021 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500846402, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу кредит у сумі 174459,86 грн зі сплатою фіксованої процентної ставки 23,00% річних строком на 84 місяця. Дата повернення кредиту 12.05.2028. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 29.12.2021 відповідачка має прострочену заборгованість у розмірі 193727,56 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту 173608,40 гривень, та заборгованості по процентам у розмірі 20119,16 гривень. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно повернення кредиту позивач вправі вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа - Банк», заборгованість по процентам за Угодою про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 за період з травня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 17975 гривень 26 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа- Банк», судовий збір у розмірі 261 грн 45 коп.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з наданої позивачем Виписки по особовому рахунку за період з 11.05.2021 року по 29.12.2021 року вбачається, що з рахунку відповідача перераховувались кошти на користь позивача на погашення суми (тіла) кредиту за договором: 15.06.2021 року у розмірі 851,46 гривень, 13.07.2021 року у розмірі 867,78 гривень, 13.08.2021 року у розмірі 884,41 гривень, 14.09.2021 року у розмірі 901,36 гривень, 13.10.2021 року у розмірі 918,64 гривень, 15.11.2021 року у розмірі 936,24 гривень, 14.12.2021 року у розмірі 954,19 гривень, на загальну суму у розмірі 6314,08 гривень (а.с. 13-14). Вказані суми збігаються з Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) (а.с. 5-6). Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованими та недоведеними, оскільки відповідачем сплачувались кошти на погашення суми (тіла) кредиту відповідно до умов договору, тому підстави для дострокового повернення тіла кредиту відсутні.

Стягуючи частково з відповідачки заборгованість по процентах в розмірі 17975 грн 26 коп, суд керувався тим, що згідно Графіку платежів (Додаток №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) вбачається, що проценти за користування кредитом визначені у наступному розмірі: 3343,81 гривень за червень 2021 року, 3327,49 гривень за липень 2021 року, 3310,86 гривень за серпень 2021 року, 3293,91 гривень за вересень 2021 року, 3276,63 гривень за жовтень 2021 року, 3259,03 гривень за листопад 2021 року, 3241,08 гривень за грудень 2021 року (а.с. 5), що в загальному розмірі становить 23052,81 гривень. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості вбачається, що відповідачем було погашено 5077,55 гривень за користування процентами з яких 1496,51 гривень за червень 2021 року, та 3581,04 гривень за липень 2021 року (а.с. 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість по процентам за період травень грудень 2021 року у розмірі 17975,26 гривень (23052,81 гривень 5077,55 гривень).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В апеляційній скарзі АТ СЕНС БАНК - (Альфа - БАНК), в інтересах якої діє представник Борщенко Костянтин Юрійович, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов та стягнути заборгованість за кредитом у сумі 193727,56 грн та судові витрати.

Доводами апеляційної скарги є те, що АТ Альфа Банк змінив найменування на АТ СЕНС БАНК. З висновком суду першої інстанції не можна погодитися, так як прострочення щомісячного платежу хоча б на одну гривню, надає право позивачу на дострокове стягнення коштів. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь- яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно повернення кредиту позивач вправі вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Встановлено прострочення платежів та наявність заборгованості, доказів про відсутність заборгованості до матеріалів справи не надано, у графік клієнт не увійшов.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач в особі свого представника адвоката Білозір О.О., посилається на відсутність у АТ СЕНС БАНК права на дострокове стягнення коштів за кредитним договором, оскільки, звертаючись 26.01.2022 до суду з вимогами про дострокове стягнення суми кредиту та відсотків за його користування, позивач не обґрунтував жодної підстави для здійснення такого дострокового розірвання договору. До позову не були додатні ані Угода про надання споживчого кредиту, ані докази того, що виникли підстави для розірвання такого договору, також письмового повідомлення відповідача про розірвання договору та дострокового повернення сум кредиту та відсотків. Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту, то у позичальника відсутній обов`язок повернути достроково споживчий кредит і не може відбутися порушення прав кредитодавця. Доказів підписання саме Банком акцепту на укладення угоди на надання споживчого кредиту до матеріалів справи не надано. Сенс договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Коли є сумніви у тому, чи прийняті та які саме умови позичальником, останні не можуть вважатися такими, що ним прийняті. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Разом з тим, позивачем не надано доказів акцепту уповноваженим представником позивача угоди про надання споживчого кредиту, матеріали справи не містять безпосередньо тексту договору (угоди) про надання споживчого кредиту станом на дату його укладення, а також чинних на дату укладення угоди правил надання банківських послуг АТ Альфа-БАНК.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 193727,56 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що з наданої позивачем Виписки по особовому рахунку з 11.05.2021 року по 29.12.2021 року вбачається, що з рахунку відповідача перераховувались кошти на користь позивача на погашення суми (тіла) кредиту за договором: 15.06.2021 року у розмірі 851,46 гривень, 13.07.2021 року у розмірі 867,78 гривень, 13.08.2021 року у розмірі 884,41 гривень, 14.09.2021 року у розмірі 901,36 гривень, 13.10.2021 року у розмірі 918,64 гривень, 15.11.2021 року у розмірі 936,24 гривень, 14.12.2021 року у розмірі 954,19 гривень, на загальну суму у розмірі 6314,08 гривень (а.с. 13-14). Вказані суми збігаються з Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) (а.с. 5-6). Таким чином, суд вважає, що вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованими та недоведеними, оскільки відповідачем сплачувались кошти на погашення суми (тіла) кредиту відповідно до умов договору, тому підстави для дострокового повернення тіла кредиту відсутні.

Стягуючи частково з відповідачки заборгованість по процентах в розмірі 17975 грн 26 коп, суд керувався тим, що з наданого позивачем Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) вбачається, що проценти за користування кредиту визначені у наступному розмірі: 3343,81 гривень за червень 2021 року, 3327,49 гривень за липень 2021 року, 3310,86 гривень за серпень 2021 року, 3293,91 гривень за вересень 2021 року, 3276,63 гривень за жовтень 2021 року, 3259,03 гривень за листопад 2021 року, 3241,08 гривень за грудень 2021 року (а.с. 5), що в загальному розмірі становить 23052,81 гривень. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості вбачається, що відповідачем було погашено 5077,55 гривень за користування процентами з яких 1496,51 гривень за червень 2021 року, та 3581,04 гривень за липень 2021 року (а.с. 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість по процентам за період травень грудень 2021 року у розмірі 17975,26 гривень (23052,81 гривень 5077,55 гривень).

Колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01.12.2022 Національний банк України на виконання абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного Товариства Альфа-Банк на Акціонерне Товариство СЕНС БАНК. Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення, про державну реєстрацію змін до статуту АТ СЕНС БАНК, у зв`язку зі зміною найменування Банку АТ Альфа-Банк на АТ СЕНС БАНК та приведенням деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України.

11.05.2021 року між АТ «Альфа Банк» (яке у подальшому змінило найменування на АТ СЕНС БАНК та ОСОБА_1 було укладено оферту на укладення Угоди про надання кредиту № 500846402 (а.с. 4-12).

Відповідно до Оферти на укладання Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року відповідач запропонувала позивачу укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк (а.с. 4).

Відповідно до Розділу І Оферти «Умовами споживчого кредиту» є: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 174459,86 гривень, процентна ставка, % річних 23,00%, строк кредиту 84 місяців. Опис послуги: надання споживчого кредиту грошових коштів, що надаються банком позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент, визначений угодою про надання споживчого кредиту, що укладається між банком та позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог.

Відповідно п.п. 2,3 Розділу І Оферти, дата повернення кредиту - 12.05.2028 року. Кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором №501208572 від 21.11.2019 року. Розмір 174459,86 гривень; спосіб видачі переказ кошів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа Банк». Застава за цією угодою не передбачена.

Вищевказані умови кредиту передбачені також Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року (а.с. 5-6) та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 7-8).

11.05.2021 ОСОБА_1 підписана Анкета -заява про акцепт Публічної пропозиції АТ Альфа -Банк на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ Альфа-Банк (надалі Договір). Підписанням цього Акцепту Пруднікова С.О. підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між нею та АТ Альфа-Банк на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб -сторінці Банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 29.12.2021 року становить загальну суму у розмірі 193727,56 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту 173608,40 гривень, та заборгованості по процентам у розмірі 20119,16 гривень (а.с. 12).

Частинами 1, 2 статті 83 ЦПК передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ Альфа - Банк при зверненні до суду першої інстанції подало на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві наступні докази: оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021, анкету-заяву про приєднання до публічної пропозиції АТ Альфа-Банк, Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.202, Паспорт споживчого кредиту, виписку по руху коштів, розрахунок заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частини перша та четверта статті 1054 ЦК України) та Законом України «Про споживче кредитування № 1734-VIII від 15.11.2016 », далі Закон № 1734-VIII від 15.11.2016).

Відповідно до 1-1) ч.1 ст. 1 Закону № 1734-VIII від 15.11.2016 договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором

З матеріалів справи вбачається, що п.п. 2,3 Розділу І Оферти визначено дату повернення кредиту 12.05.2028 року, натомість позивач звернувся до суду із вказаним позовом 08.02.2022 року, тобто раніше передбаченого договором строку.

З наданої позивачем Виписки по особовому рахунку за період з 11.05.2021 по 29.12.2021 вбачається, що з рахунку відповідача перераховувались кошти на користь позивача на погашення суми (тіла) кредиту за договором: 15.06.2021 року у розмірі 851,46 гривень, 13.07.2021 року у розмірі 867,78 гривень, 13.08.2021 року у розмірі 884,41 гривень, 14.09.2021 року у розмірі 901,36 гривень, 13.10.2021 року у розмірі 918,64 гривень, 15.11.2021 року у розмірі 936,24 гривень, 14.12.2021 року у розмірі 954,19 гривень, на загальну суму у розмірі 6314,08 гривень (а.с. 13-14).

Вказані суми збігаються з Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 4. ст. 16 Закону № 1734-VIII від 15.11.2016 у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Отже не направлення такого повідомлення (вимоги) позбавляє банк можливості дострокового стягнення заборгованості.

В матеріалах справи відсутнє таке повідомлення.

Враховуючи наведене, порушення позивачем визначеного порядку направлення юридично значимих повідомлень, не може мати наслідком покладення на відповідача тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для дострокового повернення відповідачем тіла кредиту у сумі 173 608,40 грн і доводи скаржника в цій частині не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Враховуючи наявність факту прострочення грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Разом з тим, оскільки заборгованість відповідача за процентами за період з травня -грудня 2021 року становить 23052,81 грн, з яких відповідач погасив 5077,55 грн, що підтверджується з наданим банком розрахунком заборгованості, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачки суми заборгованості у розмірі 17975,26 грн, тому твердження скаржника про стягнення всієї суми заборгованості по процентах у розмірі 20119,16 грн є безпідставними.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.

Керуючись ст.367 374, 375 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства СЕНС БАНК залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови - 16 жовтня 2023 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова