Провадження № 2/740/976/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

установив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з указаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки, які стягуються з нього на підставі судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року, з 1/4 на 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2022 Печерським районним судом м. Києва видано наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки в розмірі частки всіх видів заробітку щомісячно з 11.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2023 заяву ОСОБА_1 про скасування вказаного судового наказу залишено без розгляду.

Підставою зменшення розміру аліментів є обставини, що не були відомі суду під час видачі судового наказу, а саме те, що позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 з 16.07.2021, подружжя має спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина позивача не працює, перебуває на його повному утриманні. Виникла необхідність у забезпеченні родини житлом, значна частина коштів припадає на пошук та оренду житла для проживання дружини та дитини. Крім того, позивач постійно допомагає своїй матері ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю 3 групи, потребує коштів на реабілітацію, оскільки її пенсії не вистачає на лікування та життя.

У зв`язку зі зміною сімейного стану, що потягло додаткові витрати, позивач вважав, що аліменти можуть бути зменшені до 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року справу передано на розгляд до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

11 липня 2023 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана справа. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 головуючим суддею визначено суддю Шевченко І. М.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 серпня 2023 року 09-00 год.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу та стягнути з нього 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу. У відзиві посилалась на те, що син позивача народився перед видачею судового наказу про стягнення аліментів на утримання їхньої спільної дочки. Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, що з моменту постановлення судових рішень суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Зазначила, що ніякої допомоги своїй матері він не надає, півроку до неї не приїздив, не спілкується, остання не знає, що її посвідчення про інвалідність долучено до матеріалів справи. Звернула увагу суду, що позивач має у власності земельну ділянку площею 1,2 га, що свідчить про отримання додаткового доходу.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що є військовослужбовцем, працює в Управлінні державної охорони, проживає в м. Києві, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючу дружину та батьків. Він має щомісячний дохід виключно у вигляді заробітної плати у середньому приблизно 45 000,00 грн, з яких близько 20 000,00 грн відраховується на аліменти і заборгованість за аліментами. Грошових коштів на утримання сім`ї і проживання в м. Києві не вистачає, він змушений був оформити кредит.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання спільної дочки. Пояснила, що позивач не бачив дитину, не спілкується з нею, дитина проживає з нею в селі. Стверджувала, що до своїх батьків позивач не приїздить, його батьки тримають господарство і мають дохід. Відповідачці допомагає її мати, оскільки вона вимушена була вийти з декретної відпустки на роботу. Зазначила, що її заробітна плата складає 18 500 грн. Аліментів, які сплачує позивач, у розмірі 8 10 тис. грн повністю вистачає на утримання дитини. Підтвердила, що остання сума аліментів, яку вона отримала від позивача, складає 18 000,00 грн з урахуванням заборгованості. На її думку, позивач як батько дитини повинен виконувати свій обов`язок з утримання своєї дитини. Просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що батько дитини має сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх доходів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено і не заперечується учасниками справи, що позивач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 .

Судовим наказом Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в розмірі однієї чверті частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 , 16 липня 2021 року (а. с. 5).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 4).

Згідно з довідкою про доходи № 145 від 11.05.2023, виданою Управлінням державної охорони України, ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення: у листопаді 2022 року 37 150,45 грн, у грудні 2022 року 52 196,48 грн, у січні 2023 року 50 725,65 грн, у лютому 2023 року 20 725,65 грн, з яких 8342,08 грн сплачені аліменти, у березні 2023 року 46 439,94 грн, з яких 18 692,08 грн сплачені аліменти, у квітні 2023 року 50 725,65 грн, з яких 20 417,08 грн сплачені аліменти (а. с. 9).

Згідно із ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька або зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Однак вищевказані обставини не враховувалися при видачі судового наказу про стягнення аліментів, ураховуючи особливість наказного провадження.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Отже, установлено, що аліменти з позивача стягуються на підставі судового наказу, постановленого за відсутності сторін, без з`ясування обставин, передбачених ст. 182 СК України, зважаючи на встановлені ЦПК України особливості наказного провадження.

Разом з цим позов про зменшення розміру аліментів позивач подав, посилаючись як на сімейний, так і матеріальний стан, і ці обставини знайшли соє підтвердження під час розгляду справи.

Зважаючи на розмір щомісячного доходу позивача, розмір аліментів, які з нього стягуються у грошовому вираженні, з урахуванням суми заборгованості з аліментів, що сукупно складає майже половину його доходу на місяць, а також з урахуванням положень закону про рівність обов`язків батьків у витратах на дитину, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача, з 1/4 до 1/6 частки його доходу (заробітку).

При цьому слід зазначити, що відповідачка як мати дитини має рівні з позивачем як батьком дитини обов`язки з утримання дитини. У разі понесення додаткових витрат на дитину, позивачка може звернутися до суду з відповідним позовом згідно зі ст. 185 СК України.

Стосовно посилання відповідачки на отримання позивачем додаткового доходу у зв`язку з наявністю у нього земельної ділянки, то така обставина не знайшла свого підтвердження жодними доказами, ґрунтується на припущеннях. Позивач підтвердив наявність у нього у власності земельної ділянки, але заперечив надання її в оренду будь-кому, і цієї обставини не підтверджено належними і допустимими доказами.

Також не підтвердилася жодними доказами обставина, на яку посилався позивач на обґрунтування своїх вимог, про перебування на його утриманні матері, понесення ним витрат на її лікування, але ця обставина жодним чином не впливає на ухвалене судом рішення з урахуванням вищенаведених мотивів.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 259, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 (однієї чверті) до 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко