Справа № 724/2600/22
Провадження № 2/724/101/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Кацаренко І.О.
судового засідання Сенік М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хотин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим будинком,
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача адвокат Боднарюк В.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на теперішній час в даному житловому будинку крім нього, ОСОБА_1 , зареєстрована також його невістка ОСОБА_2 1994 року народження, однак вона на даний час перебуває за кордоном та починаючи з 2014 року не проживає в будинку ОСОБА_1 . На даний час її речей в будинку немає. Крім того, відповідачка, в порушення вимог частини третьої статті 64 ЖК України, не виконувала жодних обов`язків з утримання житлового будинку, проведення поточного ремонту, сплати комунальних платежів. Факт реєстрації відповідачки ОСОБА_2 за адресою ОСОБА_1 створює для нього великі незручності. У випадку продажу будинку його ніхто не захоче придбати з будь-якими обтяженнями. Оскільки відповідачка не укладала з ним ніяких угод, не бере участі в утриманні будинку, не проживає в ньому та не користується ним без поважних причин майже 8 (вісім) років, позивач вважає, що вона втратила право користування цим будинком та повинна бути знята з реєстрації за вказаною адресою.
У зв`язку з зазначеним представник позивача адвокат Боднарюк В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Боднарюк В.І. у судове засідання надали суду письмову заяву, в якій підтримали позов у повному обсязі, просять його задовольнити з зазначених у позові підстав. Просять справу розглянути без участі позивача та його представника. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Просять долучити до справи письмові пояснення двох свідків по справі.
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи двічі належним чином повідомленою про розгляд справи 07 лютого 2023 року і 27 лютого 2023 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася, відзив на позов не подала.
З зазначених підстав суд розглядає справу у відсутність відповідачки за наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 і ст.280 ЦПК України.
27 лютого 2023 року на адресу суду від свідка ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких свідок пояснив, що в провадженні Хотинського районного суду перебуває цивільна справа №724/2600/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим будинком, судове засіданні по справі призначено на 11.30 годину 27 лютого 2023 року. Він являється свідком по даній справі, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, підтверджує той факт, що ОСОБА_2 1994 року народження, невістка позивача, на даний час перебуває за кордоном, а саме в Італії, при цьому починаючи з 2014 року не проживає в будинку позивача ОСОБА_1 . Вказаний факт йому відомий, так як він являється сусідом позивача ОСОБА_1
27 лютого 2023 року на адресу суду від свідка ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких свідок пояснив, що в провадженні Хотинського районного суду перебуває цивільна справа №724/2600/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим будинком, судове засіданні по справі призначено на 11.30 годину 27 лютого 2023 року. Він являється свідком по даній справі, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, підтверджує той факт, що ОСОБА_2 1994 року народження, яка є невісткою позивача, на даний час перебуває за кордоном, та починаючи з 2014 року не проживає в будинку позивача ОСОБА_1 . Вказаний факт йому відомий, так як він являється сусідом позивача ОСОБА_1 .
Суд, беручи до уваги підтримання позивачем та його представником позовниз вимог, письмові пояснення свідків, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №316239401, сформованого 29 листопада 2022 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії довідки №278, виданої 16 грудня 2022 року Рукшинською сільською радою Дністровського району Чернівецької області, судом встановлено, що ОСОБА_2 1994 року народження дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 2014 року не проживає за даною адресою.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира.
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ними, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, оскільки відповідачка не є власником (співвласником) будинку, а позивач є власником будинку; з 2014 року відповідачка не проживає в будинку позивача без поважних причин, витрати по утриманню будинку не несе, комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що реєстрація відповідачки у належному позивачу будинку порушує право останнього як власника будинку.
Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 позивач як особа, віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати судового збору за подачу позову до суду відповідно до п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.2 і ч.6 ст.141 ЦПК України судовим рішенням суд стягує з відповідачки на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору, оскільки, як встановлено судом, відповідачка не має пільг щодо сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.9-10, 12, 18, 128 ч.11, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 263-265, 272, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
В И Р І Ш И В:
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житловим будинком.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право проживання та користування житловим будинком, який належить ОСОБА_1 і розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст.ст.352, 354 ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його постановлення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст.284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Інна КАЦАРЕНКО