Справа № 570/1436/23
Номер провадження 2/570/648/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Кунаш Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 28.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі ТОВ «СС ЛОУН») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» укладено електронний кредитний договір № 1520179-А, за умовами якого відповідач отримала позику у сумі 7000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, зі строком повернення позики до 26.08.2021 р. включно.

Відповідно до п. 2.6.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язалася сплачувати проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,597% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Вказує, що ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту 7000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.

Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконала, кредитні кошти та проценти не повернула.

У встановлений термін 26.08.2021р. відповідач свої зобов"язанні не виконала, проте між первісним кредитором та позичальником було укладено чотири додаткові угоди до кредитного договору №1520179-А.

Станом на кінець дії додаткової угоди №4, саме 26.09.2021 р. відповідачка не виконала умов самого кредитного договору та додаткових угод до останнього.

Керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до Кредитного договору автопролонгація від 19.09.2021 р., Кредитний договір було автопролонговано у зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 16.10.2021 р.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 16.10.2021 р. відповідач виконала свої боргові зобов`язання за Кредитним договором частково, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 7000 грн. - тіло кредиту та 10 607,73 грн. - нараховані проценти.

03.11.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем був укладений договір факторингу, за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступило на користь позивача право вимоги за Кредитним договором 1520179-А від 28.07.2021 р. на загальну суму 17 607,33 грн.

Враховуючи , що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» зазначену вище заборгованість та судові витрати.

Покликаючись на вимоги ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 17607,73 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників.

У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися жодного разу, враховуючи, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання судову повістку нею не отримано, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою "за закінченням терміну збергіання". Про час та місце судового розгляду відповідачка була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, відсутність відзиву від відповідачки, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Крім того, судова повістка була надіслана на електронну адресу відповідачки та її представника адвоката Омельчука Д.В.

Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що ТОВ «СС ЛОУН» є юридичною особою, яка діє на підставі Статуту, та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження від 14.04.2016 № 809 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «СС ЛОУН» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи.

Наказом директора ТОВ «СС ЛОУН» від 14.06.2021 р. № 1406-1затвердженні Правила надання коштів в кредит, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства www.ccloan/ua в розділі https:// www.ccloan/uainformatsiya/.

Правила надання грошових коштів у вигляді кредиту ТОВ «ФІНФОРС» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та у розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору.

Встановлено, що 28.07.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» (далі ТОВ «СС ЛОУН») та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» укладено електронний кредитний договір № 1520179-А, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 7000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, зі строком повернення кредиту до 26.08.2021 р. включно.

Крім того, позичальником було укладено угоди до кредитного договору (автопролонгацію), у зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту - 16.10.2021 р. відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, заборгованість за тілом кредиту становить 7000 грн. та нараховані проценти - 10 607,73 грн., всього 17 607, 73 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «СС ЛОУН» № 03/11-С від 03.11.2021 р. та розрахунком заборгованості, карткою рахунку за даними бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

03.11.2021 р. між ТОВ «ССЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за вказаним кредитним договором, про що було повідомлено позичальника шляхом направлення 03.11.2021 р. року на її електронну адресу листа.

Таким чином встановлено, що позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 17607,73 грн, яка складється з заборгованості за тілом кредиту - 7000 грн. та нарахованих відсотків - 10 607,73 грн.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суми боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7000 грн. - заборгованості за кредитом та 10 607,73 грн. нарахованих процентів, всього 17 607, 73 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, що складаються з 2684 грн., сплаченого при поданні до суду позовної заяви судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як такі, що документально підтверджені.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Із платіжної інструкції №2882 від 07.03.2023 р. встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем понесено витрати в розмірі 7000 грн.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінфорс» понесені позивачем витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 7000 грн.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору не встановлено.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» () заборгованість за кредитним договором № 1520179-А від 28.07.2021 р. в сумі 17 607,73 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 607,73 грн. - нараховані проценти.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 грн. та 7000 грн. понесених витрат на надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс»(ЄРДПОУ 41717584, адреса: 01042, м. Київ вул. Іоанна Павла ІІ буд.4/6 корп. В каб. 508-2).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.