Справа № 161/5092/23 Провадження № 22-ц/802/1148/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С.Ю., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 31 516 грн 53 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження та не оплачену судовим збором у розмірі ставки, встановленої законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення суду ухвалено 25 вересня 2023 року без участі відповідача, повний текст виготовлено того ж дня. Строк на оскарження даного рішення закінчився 25 жовтня 2023 року, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 04 листопада 2023 року (згідно з відміткою Укрпошти).

У клопотанні про поновлення строку апелянт вказав, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення отримав 06 жовтня 2023 року, що підтверджується накладною Укрпошти.

Суд вважає поважними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку апеляційного оскарження, тому на підставі ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України доходить висновку про поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року.

Проте, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки відповідачем не сплачено судовий збір.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на важке матеріальне становище.

У задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд у визначенні обов`язку відповідача сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги врахував наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору доводи щодо розміру його доходу за 2022 рік, який становив 32816 грн 64 коп. Це підтверджено наданою апелянтом довідкою про розмір пенсії, виданою Луцьким об`єднаним управлінням ПФУ у Волинській області. Водночас, такі обставини не можуть бути достатньою підставою для звільнення апелянта від сплати судового збору з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. До такого висновку суд доходить через потреби у забезпеченні відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Отже, відповідачу слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2023 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на працездатну особу складає 2 684,00 грн.

За таких обставин, враховуючи вимоги позову, наведені вище норми закону, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4026 грн (2684 грн х 150%) на рахунок за наступними реквізитами:

отримувач УК у м. Луцьку /Луцьк ОТГ/ 22030101;

код отримувача: 38009371;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО) 899998;

рахунок отримувача: UA0003550;

призначення платежу:*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) чи серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ДКП «Луцьктепло», на рішення суду від 25.09.2023, по справі 161/5092/23, Волинський апеляційний суд.

На підтвердження сплати судового збору до Волинського апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про його оплату, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З огляду на викладене та відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, подану апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2023 року в даній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

Роз`яснити, що у разі невиконання вказаних вимог суду у зазначений строк та неподання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя