Провадження № 2/359/631/2023
Справа № 755/8579/22
15 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька,-
07 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, згідно якого просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, без письмової згоди батька - ОСОБА_3 , за місцем реєстрації проживання матері ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2019 року по 09 грудня 2020 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини усунувся від виконання своїх обов`язків, аліменти сплачує не в повному обсязі та не приймає участі у вихованні дитини, з народження жодного разу її не бачив, а тому у позивача відсутня можливість надати письмову згоду батька, як передбачено п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру. Позивачка зареєстрована разом з матір`ю за адресою : АДРЕСА_1 . В даній квартирі проживає з позивачем її малолітня дочка. З дня народження дитина не має місце реєстрації, у зв?язку з чим позивач звернулась до органу реєстрації АО відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА із заявою про реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_2 . Проте, отримала відмову у зв?язку з відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Тому, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 вересня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька направлено до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
20 січня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Від третьої особи надійшла заява, в якій позов підтримують та просять розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника, прийняти рішення в найкращих інтересах дитини та відповідно до чинного законодавства України.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши подану представником позивача заяву у справі, матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 905 (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23 жовтня 2020 року (а.с. 7).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2020 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 10).

14 вересня 2021 року дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 06 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 06.07.2021 року по 31.01.2022 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21 748,14 грн. (а.с. 20).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з нею проживає, але не зареєстрована донька ОСОБА_2

24 червня 2021 року позивач звернулась до органу реєстрації АО відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА із заявою про реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_2 (а.с.8). Проте, позивачу було відмовлено у зв?язку відсутністю письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Частинами 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За приписами ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг», або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса (частина п`ята статті 7 Закону).

Подання заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представників такої особи за згодою іншого з батьків чи законних представників (частина шоста статті 18 Закону).

Відповідно пункту 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого2022 року (далі - Порядок), місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Пунктами 17, 33, 51, 64, 65 Порядку зазначено, що згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфіко-ваному сертифікаті електронного підпису; подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування); подання заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком до 14 років або особи, визнаної судом обмежено дієздатною або недієздатною, здійснюється одним із батьків або інших законних представ-ників за згодою іншого з батьків або законних представників.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини за місце проживання матері не надає. При цьому за відсутності письмової згоди батька дитини позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітню дитину за адресою свого проживання. Відсутність реєстрації місця проживання дитини породжує правову невизначеність як для позивача так і для дитини, та на переконання суду порушує права позивача на вибір зареєстрованого місця проживання дитини.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкра-щому забезпеченню інтересів дитини.

Неможливість врегулювання питання реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. При розгляді даної справи по суті встановлено, що малолітня дитина проживає з матір`ю.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та його часткове задоволення шляхом визначення реєстрації місця проживання малолітньої дитини.

Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа : Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на реєстрацію дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, без письмової згоди батька - ОСОБА_3 , за місцем реєстрації проживання матері ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 8026 від 02.01.2020 року, адреса : АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 17 листопада 2005 року, адреса : АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Яковлєва