УХВАЛА
про залишення заяви без руху

11 травня 2023 року м. Мукачево Справа №303/2266/23
2/303/376/23
Мукачівський мськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Кость В. В.
секретар судового засідання Станкович К. І.
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали
за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2
до відповідача ОСОБА_3
треті особи (1) ОСОБА_4 ;
(2) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області південно-західного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Івано-Франківськ)
про визнання батьківства,
ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.
25 квітня 2023 року представником позивача подано звіт про встановлення батьківства ДНК.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, натомість представником позивача через електронну пошту суду подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у слідчих діях у Свалявському РУП ГУНП у Закарпатській області. Документів на підтвердження поважності причин відкладення розгляду справи представником позивача до заяви не додано.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.
У відповідності до частини одинадцятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, які підтверджують вказані обставини.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Водночас з матеріалів справи вбачається, що 25.04.2023 представником позивача було подано до суду звіт про встановлення батьківства ДНК без засвідченого перекладу на українську мову.
Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
Таким чином, до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат".
Крім того, з фактичного аналізу змісту звіту про встановлення батьківства ДНК, не можна встановити, яка саме установа (назва, місцезнаходження) проводила дане лабораторне дослідження, та чи мала вона належні дозвільні документи.
Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці звертає увагу на те, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Європейський Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (справа «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).
Таким чином, позивачу слід надати суду звіт про встановлення батьківства ДНК із засвідченим перекладом на українську мову, а також інформацію щодо установи (назва, місцезнаходження), яка проводила дане лабораторне дослідження, її дозвільних документів щодо такого виду діяльності.
Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позовну заяву залишити без руху.
2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.
4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.
5. Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В.В. Кость