Справа № 242/776/22
Провадження № 2/242/110/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
13 січня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку заочного спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Пантера-Бета», третя особа: ОСОБА_2 , про розірвання трудового договору, -
В с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Пантера-Бета» про розірвання трудового договору. В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПП «Пантера-Бета» було укладено трудовий договір, відповідно до якого його прийнято на посаду директора (за сумісництвом). Окремий письмовий контракт з позивачем не укладався. Відповідний запис про позивача, як директора, було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Фактичне та юридичне місцезнаходження юридичної особи є м. Донецьк. Однак, оскільки м. Донецьк тимчасово окуповано з 2014 року, то діяльність ПП «Пантера-Бета» зупинилася і до теперішнього часу не відновлена, найманих працівників, окрім директора немає, заробітна плата директору не нараховується та не виплачується, оскільки юридична особа не здійснює господарську діяльність та не має доходу. У зв`язку з бойовими діями позивач був вимушений виїхати з м. Донецьку на підконтрольну українській владі територію, але документи особи залишилися у м. Донецьку. Таким чином, позивач не має можливість звільнитися у встановленому законодавством порядку на підставі ст. 38 КЗпП України, працевлаштуватися на законних підставах чи отримати статус безробітної особи. У зв`язку з чим, просить суд безстроковий трудовий договір, укладений 15.04.2014 року між ОСОБА_1 та ПП «Пантера-Бета», розірвати у відповідності до вимог ст. 38 ч. 3 КЗпП України; трудові відносини припинити з дати набрання рішення законної сили, з внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність.
В судове засідання представник відповідача ПП «Пантера-Бета» не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.02.2022 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступного.
Статтею 43 Основного Закону (Конституції) України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України
Згідно ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Приписами ст.4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За змістом ст.21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Статтею 24 КЗпП України визначено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, оцінивши у сукупності наявні у матеріалах справи докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, вважає, що позивач не надав суду доказів для захисту свого порушеного права, а саме того, що позивач дійсно звертався до роботадавця з заявою про розірвання трудового договору. Крім того, позивачем не надано до суду трудовий договір, з якого можливо б було встановити чи дійсно він є безстроковим, умови його укладення та розірвання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 22, 24, 36, 38 КЗпП, ст. ст. 12, 13, 89, 133, 141, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства «Пантера-Бета» (місцезнаходження: м.Донецьк, бульвар Пушкіна, б.1, ідентифікаційний код 34990842), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання трудового договору відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.М. Владимирська