Справа № 697/347/23
№ пров. 2/697/214/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 березня 2023 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Позивач вказала що дітей від шлюбу сторони не мають, однак у позовній заяві не викладено обставини, що унеможливлюють розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з абз. 2-3 п. 3 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Також слід зазначити, що загальна підсудність справ, де відповідачем є фізична особа, визначена ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Альтернативна підсудність справ про розірвання шлюбу визначена ч. 2 ст. 28 ЦПК України, за якою позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач зареєстрована в с. Харківці, Миргородського району, Полтавської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально належить до Шишацького районного суду Полтавської області.

Даний позов ОСОБА_1 подала за місцем свого проживання, тобто до Канівського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 28 ЦПК України та в обгрунтування зазначила, що вона постійно проживає та має місце праці в селі Степанці Черкаського району, Черкаської області. За станом здоров`я не має можливості прибути до місцезнаходження суду за місцем реєстрації відповідача, оскільки є особою з інвалідністю з (третьої) групи та крім того вказала на запровадження військового стану в країні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно є інвалідом третьої групи, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 636539. Разом з цим, суд зазначає, що третя група інвалідності є робочою групою інвалідності та позивач є особою працездатного віку, адже працює на ПрАТ «Миронівська птахофабрика» з 19.09.2018 по теперішній час, про що свідчить довідка з місця роботи від 14.02.2023 № 53К.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивачу слід також належним чином обґрунтувати підстави для звернення із даним позовом саме до Канівського міськрайонного суду Черкаської області за правилами альтернативної підсудності із наданням відповідних доказів на підтвердження обставин, що вона за станом здоров`я дійсно не має можливості прибути до місцезнаходження суду за місцем реєстрації відповідача.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. К. Скирда