Справа № 524/4869/23
Провадження №2/524/2040/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після чого відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя. На момент смерті чоловіка позивач була зареєстрована за іншою адресою, але фактично весь час проживала із ним в їхній квартирі. Квартира, в якій вона зареєстрована, належить відповідачу сину ОСОБА_2 . Спадкоємцями, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є позивач та їх спільний син ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вважає, що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, оскільки на момент його смерті проживала разом з ним, доглядала його, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги. Із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. лише у травні 2023 року, оскілки важко пережила втрату чоловіка, а 24.02.2022 року на територію України почалось повномасштабне вторгнення рф. Нотаріус відкрила спадкову справу, проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами. Позивач просила суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 04.08.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

31.10.2023 року представник позивача ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги, просила суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , три місяці.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 07.04.1973 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 07.04.1973 року (а.с. 13).

Подружжя мають спільного дорослого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12).

У шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.05.1996 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В., та договором міни від 13.06.1996 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В. (а.с. 19-20, 21). Квартира є спільним сумісним майном подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.02.2022 року (а.с. 14).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів своєму сину ОСОБА_2 належному йому частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 14.06.2023 року № 61/2610 за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 4/5 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24).

З 03.11.2020 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте проживала вона разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_4 , та доглядала його, оскільки він хворів та потребував сторонньої допомоги.

Згідно акту ТОВ «Житлорембудсервіс» № 35 від 16.06.2023 року ОСОБА_1 проживала вона разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , з 2008 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. лише у травні 2023 року, оскілки важко пережила втрату чоловіка, а 24.02.2022 року на територію України почалось повномасштабне вторгнення рф.

Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. постановою від 23.05.2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами (а.с. 5).

Вирішуючи спір в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з наступного:

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

З постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Проботюк Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Крім того, у постанові нотаріус звертає увагу на той факт, що померлий та позивач зареєстровані за різними адресами. (а.с.5)

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 , станом на день його смерті.

Син померлого відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що мати на момент смерті батька проживала разом з ним, доглядала його, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Отже, в судовому засіданні з досліджених письмових доказів встановлено, що позивач постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 , 6а день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Вирішуючи спір в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд виходить з наступного:

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1270 цього ж Кодексу встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Суд, дослідивши фактичні обставини справи, погоджується з доводами позивача та приходить до переконання про наявність поважних причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно призначити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, відкритої після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , три місяці.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова