КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3160/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Кулікової С.В., Сушко Л.П.,

при секретарі: Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Татунця Владислава Вікторовича - представника ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Татунець В.В. звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ТОВ «Фінпром Маркет», в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Р.І. на адресу позивачки не надходила, жодної інформації щодо підстав вчинення приватним нотаріусом Остапенком Є.М. немає, що це за ТОВ «Фінпром Маркет» позивачу не відомо.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року в позові відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі адвоката Татунця В.В. - представника ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити. Також просить стягнути судові витрати з відповідача.

Скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неналежним чином надав оцінку доказам позивача, а саме тому, що дане виконавче провадження було відкрито на підставі листа-вимоги (постанови виконавця), але постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Р.І. на адресу позивача не надходила, жодної інформації щодо підстав вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості не має, що це взагалі за Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» позивачу не відомо.

Вказує, що 22 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 , з метою захисту Конституційних прав ОСОБА_1 та збирання доказів, необхідних для надання належної правової допомоги, електронною поштою направив адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Р.І., в якому просив надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, надати належним чином звірені 2 копії постанов виконавчого провадження НОМЕР_2 та постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором, а також надати докази надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 на адресу ОСОБА_1 .

Однак відповіді на даний адвокатський запит 24.09.2021 року так і не було надано.

07 квітня 2023 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про приєднання доказів, в якій ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 зокрема просить долучити до матеріалів справи докази понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката Татунця В.В., а саме: договір про надання правової допомоги від 23 вересня 2021 року №57/21, прайс-лист вартості послуг правової допомоги, акт здачі-прийняття наданих послуг (детальний опис) від 31.03.2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №3 від 31.03.2023 року.

Яворський Р.І. - представник ТОВ «Фінпром маркет» подав до апеляційного суду клопотання про зменшення розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами з 7 200 грн до 2 850 грн.

Клопотання обґрунтовує тим, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних справ і доводи, наведені в позовній заяві, ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах ВП ВС, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката у розмірі 7 200 грн не відповідає критеріям співмірності.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги позивачем не підтверджені будь-якими належними та достатніми доказами, які б підтверджували факт існування спірного виконавчого напису та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позов є безпідставним та доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції неналежним чином надано оцінку доказам позивача, а саме тому, що дане виконавче провадження було відкрито на підставі листа-вимоги (постанови виконавця), але постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Р.І. на адресу позивача не надходила, жодної інформації щодо підстав вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості не має, що це взагалі за Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», позивачу не відомо.

22 вересня 2022 р20у представник позивача ОСОБА_2 , з метою захисту Конституційних прав ОСОБА_1 та збирання доказів, необхідних для надання належної правової допомоги, електронною поштою направив адвокатський запит до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Романа Івановича, в якому просив надати належним чино завірені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2; надати належним чином звірені 2 копії постанов виконавчого провадження НОМЕР_2 та постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором; надати докази надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 на адресу ОСОБА_1 .

Однак відповіді на даний адвокатський запит 24.09.2021 року так і не було надано.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості.

Також, в порядку ст.137 та 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись,що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Так, в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 23 вересня 2021 року №57/21, згідно якого Клієнт ( ОСОБА_1 ) доручає, а Адвокат (Татунець В.В.) приймає на себе зобов`язання на представництво та захист його інтересів та надання правової допомоги у цивільних справах, кримінальних справах, господарських справах з усіма правами позивача або відповідача, третьої особи, захисника, в тому числі подання позовних заяв, скарг, апеляційних та касаційних скарг, скарг в порядку повторної касації та у порядку виключного провадження, представництво та захист інтересів у всіх судових органах, включаючи Європейський суд з прав людини, з правом змінити предмет або підстави позовних вимог, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову повністю або частково, визнати позов повністю або частково, пред`являти зустрічний позов, укладати мирові угоди, оскаржувати рішення судів всіх інстанцій за цивільними, кримінальними та господарськими справами, які розглядаються за участі клієнта в судах та господарських судах. Підготовка заяв та позовних заяв в суди, господарські суди та підтримання вимог в судах в якості представника, захисника.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 було долучено Акт здачу-прийняття наданих послуг (детальний опис), з якого вбачається, що Адвокатом за представництво в Київському апеляційному суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою №758/14131/21, були надані Клієнту послуги правової допомоги, а саме: підготовка та складання адвокатського запиту №01/11-2022 від 07.11.2022 року, вартість послуги 800 грн., підготовка та складання апеляційної скарги від 03.11.2022 року, вартість послуги 3 000 грн., підготовка та складання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку від 15.03.2023 року, вартість послуги 1 000 грн., підготовка та складання заяви про долучення доказів, вартість послуги 1 000 грн., попередня оплата участі адвоката у судовому засіданні, яке відбудеться 25.04.2023 року о 12:15 годині, вартість послуги 1 500 грн., а всього - 7 200 грн.

Також надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №3 від 31.03.2023 року, згідно якої адвокат Татунець В.В. прийняв від ОСОБА_1 7 200 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 23 вересня 2021 року №57/21 та акту здачі-прийняття наданих послуг (детальний опис) від 31.03.2023 року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За вказаних вище обставин, з ТОВ «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7 200 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, оскільки саме ця сума фактично сплачена на підставі договору про надання правової допомоги від 23 вересня 2021 року №57/21, а клопотання Яворського Р.І. - представника ТОВ «Фінпром маркет» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, слід відхилити, як безпідставне та необґрунтоване.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Татунця Владислава Вікторовича - представника ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 362 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: