Справа № 352/1156/20
Провадження 4-с/352/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в:

Скаржниця звернулася в суд зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України на дії головного державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Раковецького М.С., визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Скаргу мотивувала тим, що постановою головного державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Раковецького М.С. від 26.10.2022 у ВП №64662434 на неї накладено штраф у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів понад два роки. Вважає дії головного державного виконавця неправомірними, а дану постанову незаконною, оскільки державний виконавець в оскаржуваній постанові посилається на ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює виконання рішень немайнового характеру. Рішення про стягнення аліментів є рішенням майнового характеру. Так, частиною 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимоги виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення і відсутність поважних причин. Скаржниця на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, та єдиним джерелом доходів є допомога при народженні дитини у розмірі 860 грн, з якої ДВС стягує утримання по виконавчому провадженню № 64662434. Тобто її вина у неповному виконанні рішення суду про стягнення аліментів відсутня. Однак дана обставина державним виконавцем не була врахована при винесенні постанови про накладення штрафу. Крім того, головний державний виконавець Раковецький М.С. при винесенні постанови керувався ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», що передбачає відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Також даною статтею передбачено розмір штрафу, який накладається на боржника, зокрема на боржника- фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб- 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника- юридичну особу- 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 17 грн, таким чином розмір штрафу встановлений ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» для фізичних осіб становить 1700 грн. Однак виконавець визначив штраф у розмірі 16276,05 грн, дана сума є незрозумілою. Також відомості про розмір заборгованості, що утворилась з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання у постанові відсутня. Просила: 1) визнати незаконними дії головного державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Раковецького М.С. від 26.10.2022 у ВП №64662434 при винесенні постанови від 26.10.2022 про накладення штрафу на ОСОБА_1 та стягнення його в користь держави; 2) визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Раковецького М.С. від 26.10.2022 у виконавчому провадженні № 64662434 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 16276,05 грн та стягнення його в користь держави.

Скаржниця у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві її представник- адвокат Баран В.В. вимоги скарги підтримав, просив їх задоволити та розглянути справу у відсутності сторони скаржниці.

Головний державний виконавець відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Раковецький М.С., стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), знаходиться виконавчий лист Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/1156/20 від 01.02.2021 про стягнення із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Примусове виконання вказаного виконавчого листа проводиться головним державним виконавцем ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Раковецьким М.С. у рамках виконавчого провадження № 64662434.

Постановою головного державного виконавця ВДВС у місті Івано-Франківську Раковецького М.С. від 26.10.2022 на підставі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за несплату аліментів понад два роки накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 16276,05 грн (а.с.8). В тексті постанови вказується, що штраф підлягає до стягнення на користь держави. Стягувачем по штрафу вказано ВДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Отже у своїй постанові головний державний виконавець вказав, що штраф підлягає стягненню на користь держави.

Обмеження та штрафи мають на меті спонукати до сплати заборгованості у разі навмисних дій боржника, спрямованих на ухилення від сплати аліментів. Тому, нарахувавши заборгованість з аліментів та наклавши штраф за несплату аліментів, державний виконавець не встановив та не пересвідчився у намірах боржника ухилятися від виконання рішення суду та від сплати заборгованості з аліментів, не дотримався принципу верховенства права та принципу справедливості, об`єктивності, не взяв до уваги відсутність можливості у боржника до отримання розрахунку заборгованості сплатити вказану заборгованість у день її нарахування, при відсутності роботи у боржника у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому зазначена постанова обмежує права боржника та створює для нього невиправдано надмірний тягар, що є неприпустимим.

Суми штрафів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу. Однак всупереч зазначеній нормі в оскаржуваній постанові про накладення штрафу головним державним виконавцем не зазначено розмір заборгованості.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та встановлює новий строк виконання.

Ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" міститься у розділі VIII «Виконання рішень немайнового характеру», тому посилання головного державного виконавця в оскаржуваній постанові на дану статтю як і на ст.75 Закону є незрозумілим.

Вирішуючи скаргу по суті, суд виходить з того, що під час виконання рішення суду головним державним виконавцем Раковецьким М.С. не дотримано порядку накладення штрафу на боржника у зв`язку з чим визнає його дії неправомірними.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного, ст. 71,74,75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, керуючись ст. 260-261, 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задоволити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Раковецького М.С., у виконавчому провадженні № 64662434 з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/1156/20 від 01.02.2021 про стягнення із ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у винесенні постанови від 26.10.2022 про накладення штрафу на ОСОБА_1 та стягнення його в користь держави.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Раковецького М.С. про накладення штрафу у розмірі 16276,05 грн на ОСОБА_1 від 26.10.2022 у виконавчому провадженні № 64662434.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ

Повна ухвала складена 20.02.2023.