Справа № 368/1233/23
провадження 2 - з/368/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"13" листопада 2023 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицьким районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

Позивачка - ОСОБА_1

- розглянувши заяву про забезпечення позову (провадження № 2 з/368/9/22, яка подана позивачем ОСОБА_1 , яка подана в справі № 368/1233/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, приватний нотаріус Києво Святошинського нотарілаьного округу Грисюк Олена Василівна, - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, приватний нотаріус Києво Святошинського нотарілаьного округу Грисюк Олена Василівна, - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Визнати виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленок Василівною за реєстровим № 84433 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.

2. В порядку підготовки справи до розгляду витребувати у приватного нотаріуса Києво -Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 12.06.2021 р. за реєстровим

№ 84433.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовує обставинами справи та нормами права, які містяться в мотивувальній частині її позовної заяви, а саме:

- ОСОБА_1 (далі Позивач) отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича від 25.07.2023 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 66659138.

З вказаної постанови Позивач дізналась, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 84433 від 12.06.2021 р. про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості у сумі 15850,50 грн.

Позивач вважає вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням норм чинного законодавства, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

По-перше, оскаржуваний виконавчий напис суперечить правилам ст. ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо безспірності документів, на підставі яких здійснюється стягнення, роз`ясненням п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні».

Згідно з ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.

Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 цього закону).

Таким актом є, зокрема, - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5.

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл. 14 закону «Про нотаріат» та гл. 16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 закону «Про нотаріат», - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

У ст. 88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат»).

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів стст. 15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

По-друге, стаття 88 закону «Про нотаріат» передбачає вчинення нотаріусом виконавчого напису, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Слід зазначити, що на нас вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мала передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості з Позивача.

01.09.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1233/23, провадження № 2/368/516/23.

12.10.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 15 год. 00 хв. 13.11.2023 року.

Одночасно з надходженням вищевказаної позовної заяви, - 01.09.2023 року, - на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивачка просить суд винести ухвалу, на підставі якої:

1. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 84433, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 гривень.

Вимоги, викладені в прохальній частині заяви про забезпечення позову, позивачка ОСОБА_1 обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині заяви про забезпечення позову:

- Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс 16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних трудноті и у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 84433, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 гривень.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Правр на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи дану заяву, слід брати до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Так, з позовної заяви вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому необхідно заяву Позивача про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим написом, вчиненим 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 84433, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 гривень.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет позову, а також ту обставину, що на сьогодні в ході виконання оспорюваного виконавчого напису на підстави постанови приватного виконавця зі звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, стягуються кошти з пенсії позивача, за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

01.09.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання цивільного провадження (заяви про забезпечення позову) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/1233/23, провадження № 2 -з/368/9/23.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 13.11.2023 року, позивчка ОСОБА_1 підтримала вимоги, викладені в заяві про забезщпечення позову, та просила їх задовольнити, зазначивши при цьому, що з 01.09.2023 року у неї арештовані всі рахунки, і вона не має засобів до існування.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.11.2023 року, - прендставник відповідача, - ТОВ «Дорі Фінанс», - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, від відповідача на адресу суду не надійшли заяви про відкладення слухання справи чи про слухання справи у відсутність її представника.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.11.2023 року, - третя особа, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, від третьої особи на адресу суду не надійшли заяви про відкладення слухання справи чи про слухання справи у її відсутність.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 13.11.2023 року, - третя особа, - приватний нотаріус Києво Святошинського нотарілаьного округу Київської областіГрисюк Олена Василівна, - не з`явилася, хоча повідомлявлая судом належним чином про день, час та місце слухання справи, від третьої особи на адресу суду не надійшли заяви про відкладення слухання справи чи про слухання справи у її відсутність.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються забезпечення позову, приходить до висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- За приписами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку:

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_1 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Предметом даного позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленок Василівною за реєстровим № 84433 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Станом насьогодні, на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем здійснюється виконавче провадження, та у примусовому порядку здійснюється відрахування коштів з рахунків Позивача.

На даний час слід вважати, що існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки наразі проводяться виконавчі дії, а ці дії призводять до неправомірного стягнення коштів боржника.

Натомість, - стягнення коштів з боржника приватним виконавцем та задоволення судом позовної заяви Позивача, останній зазнає значного часу та фінансових втрат для повернення своїх коштів та відновлення свого права на розпорядження ним.

Невжиття заходів забезпечення позову призведе до продовження стягнення коштів даним виконавчим провадженням, що унеможливить ефективний захист прав заявника шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент винесення рішення по справі оскаржуваний напис вже може бути виконано. Цей захід забезпечення позову, на мою думку, дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з доходів Позивача та усуне перешкоди у користуванні його майном.

Позов Позивача може розглядатися дуже тривалий час, у тому числі із зайнятістю представників сторін у інших справах.

За необхідне слід зазначити, що вказаним забезпеченням не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду, з`ясування обставин та інше, всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не надавали, матеріали справи ще не досліджувалися.

На даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

Суд вважає, що вищевказані заходи забезпечення позову застосовуються з урахуванням вимог необхідності, достатності, та є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ЕТS N 005 (далі - Конвенція), практикою Європейського суду з прав людини, як джерела права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1 -33/, п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003, п.п. 1, 2, 4, - 6 ППВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 149, 150, 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259 261, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову, яка подана позивачем ОСОБА_1 , яка подана в справі № 368/1233/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, приватний нотаріус Києво Святошинського нотарілаьного округу Грисюк Олена Василівна, - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

В цивільній справі № 368/1233/23, - за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дорі Фінанс», треті особи, - приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, приватний нотаріус Києво Святошинського нотарілаьного округу Грисюк Олена Василівна, - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, провадження № 2 з/368/9/23, - вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 84433, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості в сумі 15850,50 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає до негайного виконання.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала на підставі п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частинісдового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скаргаподана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редкцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження даної ухвали не зупиняє її дії.

Суддя: О.В. Закаблук