ЄУН № 337/1055/23
Провадження № 2/337/516/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Ширіної С.А.
з участю секретаря - Бикової С.Б.

ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «КОЗАКА БАБУРИ 18» (надалі ОСББ «Козака Бабури,18»), звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2021 р. по січень 2023 р., в розмірі 7149,79, грн., з яких 6147,00 грн. заборгованість за внесками, 906,43 грн. інфляційні збитки, 96,36 грн. 3% річних та стягнення понесених судових витрат зі сплати судових витрат у вигляді судового забору в розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу, витрат на відправку процесуальних документів та іншої кореспонденції відносно цієї справи в сумі 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є власниками квартири АДРЕСА_2 .
Для управління, утримання і використання спільного майна у вказаному будинку було створене ОСББ «Козака Бабури 18», відносини в приводу створення та діяльності ОСББ регулюються його статутом та Законами. За період з листопада 2021 р. по січень 2023 р. відповідачам нараховувалась плата за внесками на управління багатоквартирним будинком яку відповідачі не сплачували, в результаті чого, виникла заборгованість зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком , в розмірі 6147,00 грн., яка на даний момент не сплачена відповідачами. Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних в загальному розмірі 7149,79 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу й витрати на відправку процесуальних документів та іншої кореспонденції відносно цієї справи в сумі 500,00 грн.
Ухвалою судді від 15.03.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено до суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням(викликом) учасників судового розгляду та наданням відповідачам строку на подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не прибув, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином . Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської, відповідачі зареєстровані за адресою зазначеною в позовній заяві куди й надсилались судові повістки, але поштовий конверт повернувся на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачів про місце, день та час розгляду справи було повідомлено за допомогою засобів мобільного зв`язку шляхом направлення смс-повідомлення, яке отримано відповідачами, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власником квартири , що розташована за адресою : АДРЕСА_3 . Для управління, утримання і використання спільного майна у вказаному будинку було створене ОСББ «Калнишевського 10-А», відносини в приводу створення та діяльності ОСББ регулюються статутом ОСББ та ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку входить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
28.10.2020 р. загальними зборами ОСББ «Козака Бабури 18» було затверджено рішення про встановлення внеску за обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 6,00 грн. за 1 кв.м. Дане рішення зафіксоване у розділі №9 загальних зборів ОСББ «Козака Бабури 18» від 28.10.2020 р.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання, крім іншого, має право відповідно до законодавства та статуту: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
У відповідності до п.17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкової територією, затвердженими Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р., власники квартир зобов`язані щомісячно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку.
За період з листопада 2021 р. по січень 2023 року відповідачам нараховувалась плата зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку,яку відповідачі не сплачували, в результаті чого, виникла заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирного будинку в сумі 6147, 00 грн., яка на даний момент відповідачами не сплачена
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в різі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки.
Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як співвласники багатоквартирного будинку в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували своїх зобов`язання щодо сплати внесків на управління багатоквартирного будинку ї, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2020 р. по 31.01.2022 року в розмірі 6147,00 яка підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.
Крім того, представником позивача до позовної заяви долучено розрахунок інфляційних збитків та 3% річних за користування грошовими коштами, відповідно до якого інфляційні втрати становлять 906,43 грн., 3% річних становлять 96,36 грн. , які у відповідності зі ст.625 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.540 ЦК України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання , а кожний із боржників повинен виконати обов`язок в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Частиною 1 статтею 543 ЦК України передбачено, у разі солідарного обов`язку боржників(солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити частково в розмірі 6147,00 яка підлягає стягненню з відповідачів.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору з кожного по 894,67 грн., а всього 2684,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь витрат на правову допомогу та витрат на відправку процесуальних документів та іншої кореспонденції відносно цієї справи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається в матеріалів вказаної цивільної справи позивачем до позовної заяви не долучено ані доказів понесених витрат на правничу допомогу , ані доказів понесених витрат на відправку процесуальних документів та іншої кореспонденції відносно цієї справи. Токож, позивачем, в розумінні ч.8 ст.141 ЦПК України, не подано заяви, щодо стягнення понесених судових витрат продовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Отже, керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, витрат на відправку процесуальних документів та іншої кореспонденції відносно цієї справи, такими , що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2,4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 178,191, 211, 259, 263-265,280-283 ЦПК України, ст.ст. 322, 361, 509, 525, 526, 530, 540,543, 615, 625, 629, 901,903 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 1,7,8,12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 67, 68 ЖК України, суд, -
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Ширіна

10.05.2023