Справа №716/2016/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25.10.2023 року суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Заставнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Заставнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, особа має право звернутися до суду, в порядку, встановленому цим Кодексом, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом даної норми закону відповідачем у цій справі повинна бути особа, яка порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, і такі порушення, невизнання та оспорювання унеможливлюють в повній мірі реалізувати позивачеві свої права, свободи та інтереси.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст. ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135СК).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Також, у постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

У відповідності до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно зі статтею 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу, як батька з актового запису про народження дитини. Отже особа, яка вважає себе батьком, може звернутися до суду з позовом до чоловіка, з яким в момент зачаття перебувала у шлюбі жінка, про визнання батьківства та виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини у межах строку позовної давності (один рік), тобто зазначити докази, що підтверджують викладені позивачем обставини, відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України.

В позовній заяві не зазначені та відповідно, до позовної заяви не долучені докази, якими позивач обґрунтовує твердження про наявність кровного споріднення між нею та батьком, батьківство відносно якого вона встановлює.

В порушення п.5 ч. 3ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги до відповідачів та не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.

Крім того суд звертає увагу позивач на те, що в якості третьої особи у заяві зазначено Заставнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, який 21.08.2023 року реорганізовано шляхом приєднання до Кіцманського відділу ДРАЦС.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.185 ЦК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175і177цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При зазначених недоліках, позовна заява не може бути прийнята до провадження суду і підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись 175,177,185,187,353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Заставнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання батьківства - залишити без руху.

Повідомити позивача (його представника) про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сірик І.С.