Справа №477/836/21 Головуючий суду першої інстанції Саукова А. А.
Провадження №22-ц/812/149/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є. В.,

за участі представника відповідача Філімонової А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2022 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював, остаточно просивши стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в сумі 543 565,83 грн та моральну шкоду в сумі 200 000,00 грн, завдану діями посадових осіб Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, спричинених складанням фіктивних документів, не зверненням уваги на установчі документи, акт встановлення меж на місцевості від 17.01.1995 року, рішень виконкому Воскресенської селищної ради від 9.11.1993 року, 23.04.2001 року, рішення від 11.09.2003 року про надання земельної ділянки НТВО «НИСТО», рішення № 12 від 13 липня 2012 року Воскресенської селищної ради, рішення надання йому права використання ділянки ЦМКЗТ садиби № 101/87.

В обґрунтування позову зазначав, що акти, використані селищною радою при поданні позову до суду у справі № 477/2717/19, складені поза межами прав та повноважень РДА, без його участі, не зважаючи на його право володіння земельною ділянкою на підставі установчих документів, які потребують лише оновлення. Зазначає, що недбале та шкідливе відношення посадових осіб погіршило стан його здоров`я, що призвело до втрати слуху та зору, серцевих захворювань та отримання інвалідності, сприяло втраті брата, дружини, родичів та працівників.

Просив під час розгляду справи використовувати матеріали справ №477/2717/19 та №477/290/15а.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2021 року до участі у справі залучено Миколаївську районну державну адміністрацію Миколаївської області як правонаступника відповідача Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Відповідач та третя особа проти задоволення позову заперечували, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість вимог.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позивачем позовні вимоги є безпідставними.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач вказував, що суд першої інстанції неправильно дослідив докази та дав їм оцінку, а тому дійшов до помилкового висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 03 липня 2009 року є власником нежитлових будівель по АДРЕСА_1 .

Придбаваючи вказані будівлі, позивач знав, що розташована під ними земельна ділянка не переходить до нього у власність, а тільки у користування і йому треба укласти договір оренди, про що свідчать п. 7, 13 договору купівлі-продажу.

З рішення Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 07.07.2011 №11 випливає, що позивачу було відмовлено у переведенні нежитлової будівлі під літ. «Д» у житлову.

Рішенням Воскресенської селищної ради Миколаївської області від 13 червня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 5449 кв м, забудованих земель, розташованої по АДРЕСА_1 .

На підставі договору від 08 лютого 2013 року ТОВ «Український експертний центр по вимірюванню та оцінці» виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у тимчасове користування на умовах оренди ОСОБА_1 із земель комунальної власності для підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 .

Рішення щодо затвердження цього проекту землеустрою органом місцевого самоврядування у матеріалах справи не міститься. Договір оренди землі ОСОБА_1 укладено не було.

Рішенням Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про зміну цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка була надана для здійснення підприємницької діяльності.

26 квітня 2019 року комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам на території Вітовського району, затверджена розпорядженням голови Вітовської РДА Миколаївської області, склала акти №6, 7, 8, якими провела розрахунок збитків, завданих ОСОБА_1 у період з 2016-2018 років у зв`язку з вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний стан для використання та неодержанням доходів у зв`язку із самовільним зайняттям земельних ділянок, використанням земель без правовстановлюючих документів, в інших випадках, коли земельна ділянка використовується з порушенням земельного законодавства.

Розрахунок проводився, виходячи з площі земельної ділянки 5309 кв м. У 2016 році нарахована сума збитків становила 45 986,55 грн, у 2017 році 48 745,74 грн, у 2018 році 48 745,74 грн.

Вищенаведені акти було затверджено розпорядженням голови Вітовської районної державної адміністрації №99-р від 03 травня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року з ОСОБА_1 на користь Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області було стягнуто недоотриманий дохід у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів в сумі 175 569,17 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2021 року вищезазначене рішення суду змінено шляхом зменшення недоотриманого доходу у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів до 108 988,11 грн. Підставою зміни рішення стало застосування позовної давності.

Вказаними судовими рішеннями не було встановлено незаконності дій працівників Вітовської РДА Миколаївської області по відношенню до ОСОБА_1 .

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV V. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якого завдано шкоду, а на державу Україна.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувача, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі Порядок №284), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

У пункті 2 Порядку №284 передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Позивач належними та допустимими доказами не довів факту порушення його прав діями або бездіяльністю представників відповідача.

Суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин, у мотивувальній частині рішення зазначив відповідні норми цивільного законодавства, навів їх зміст, дав оцінку наданим сторонами доказам.

Апеляційний суд, погоджуючись з цими висновками суду першої інстанції, вважає недоцільним повторне наведення обґрунтувань на спростування доводів апеляційної скарги, які вже були оцінені судом. Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що хоча пункт перший статті 6 Конвенції і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення ЄСПЛ від 21 січня 1999 року у справі «Гарсіа Руїз проти Іспанії»).

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки воно відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Посилання позивача на те, що він не знав про розгляд справи судом першої інстанції 23 лютого 2022 року, спростовується протоколом судового засідання, з якого випливає, що позивач особисто був присутній у судовому засіданні.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 25 січня 2023 року.