Справа № 199/4086/22
(2/199/305/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

08.02.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1 , та представника позивача адвоката Савка В.В., представника відповідача адвоката Усенко А.О.,

представника органу опіки та піклування Проскуріної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Дніпровської міської ради, про встановлення додаткового строку спілкування з дитиною,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2022 р. позивач посилається в обґрунтування позову на те, що між ним та відповідачем 28.01.2012 р. був укладений шлюб, який був припинений в результаті його розірвання на підставі судового рішення. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зараз проживає з відповідачем. Під час чисельних судових процесів щодо визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини була укладена мирова угода, за умовами якої був визначений наступний порядок спілкування: перший місяць після затвердження мирової угоди судом, побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 19:00 та кожен вівторок місяця з 18:00 до 20:30, у присутності матері відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; другий місяць після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожен вівторок місяця з 18:00 до 20:30, у присутності або без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; третій місяць після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожну п`ятницю місяця з 18:00 до 20:30, без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; четвертий та подальші місяці після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожну п`ятницю місяця з 18:00 до 20:30, без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини.

Проте, незважаючи на умови мирової угоди, відповідач періодично чинила перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим, він звертався до виконавчої служби з метою здійснення примусового виконання умов мирової угоди. Спілкування з дитиною поновлено та позивач зустрічається із сином, але вважає недостатнім для повноцінного спілкування раніше встановлений час.

Позивач просив суд зобов`язати відповідача усунути будь-які перешкоди у побаченнях позивача з дитиною ОСОБА_3 , встановивши такий порядок побачень позивача з дитиною: 1) з 1 по 14 липня кожного року, з можливістю виїзду за кордон для оздоровлення та культурного просвітництва, або за місцем проживання батька, з перенесенням зазначеного часу відпочинку у разі хвороби дитини до моменту її одужання, без присутності матері без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; 2) з 2 січня по 16 січня кожного року, з можливістю виїзду за кодон для оздоровлення та культурного просвітництва, з урахуванням освітнього процесу або за місцем проживання батька, з перенесенням зазначеного часу відпочинку у разі хвороби дитини до моменту її одужання, без присутності матері без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; 3) з 01 по 07 листопада кожного року, з можливістю виїзду за кордон для оздоровлення та культурного просвітництва, з урахуванням освітнього процесу або за місцем проживання батька, з перенесенням зазначеного часу відпочинку у разі хвороби дитини до моменту її одужання, без присутності матері без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; 4) з 01 по 07 листопада кожного року, з можливістю виїзду за кордон для оздоровлення та культурного просвітництва, з урахуванням освітнього процесу або за місцем проживання батька, з перенесенням зазначеного часу відпочинку у разі хвороби дитини до моменту її одужання, без присутності матері без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; 5) кожен 2 та 4 тиждень місяця з 10:00 години четверга до 10:00 годин понеділка з ночівлею за місцем проживання батька, з урахуванням розпорядку дня дитини, а також освітнього процесу, без присутності матері без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; 6) порядок спілкування, який встановлений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/5231/20, винесеної 18.05.2021 р., в частині, що не суперечить додатковому часу спілкування з дитиною, залишити незмінним.

Позивач просив розподілити судові витрати.

Відповідач позов не визнала, просила відмовити.

Відповідно до відзиву відповідача на позовну заяву, відповідач повністю дотримувалася встановленого мировою угодою порядку побачень та не перешкоджала позивачеві у спілкуванні з сином. Вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача усунути будь-які перешкоди у побаченнях позивача з дитиною вважає необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодного доказу, якій підтверджує наявність таких перешкод. Позивачем не надано висновку органу опіки та піклування щодо встановлення додаткового часу побачень позивача з дитиною. Окремо зазначає, що з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю дитини, відповідач разом із сином виїхали за межі України; через відсутність дитини на території України неможливо з`ясувати її думку щодо вимог позивача.

У доповненнях до відзиву на позовну заяву відповідачем зазначено, що невиконання мирової угоди з боку відповідача викликано виключно виїздом дитини та матері дитини за межі України у зв`язку з постійною загрозою ракетних обстрілів в м. Дніпрі, тобто з підстав, незалежних від волі сторін угоди; вказувала, що позивач вже порушував права дитини та матері, коли самовільно змінив місце проживання дитини та перешкоджав матері у спілкуванні з дитиною, що підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 р. по справі №199/9651/18 (а.с. 83-86).

Позивач у відповіді на відзив зазначав, що відсутність дитини за межами України не перешкоджає з`ясуванню її думки та не є приводом для невиконання умов мирової угоди. Просив задовольнити позов (а.с. 45-46).

Позивач та представник позивача вимоги позову підтримали повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначений у відзиві на позовну заяву, додатково зазначав, що перебування відповідача із сином за кордоном відповідає інтересам дитини, оскільки забезпечує її безпеку. Відповідачка була вимушена покинути країни через військову агресію РФ.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Адміністрації Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Дніпровської міської радипросивсуд ухвалити з урахуванням інтересу дитини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 28.01.2012 р., який був припинений в результаті його розірвання на підставі рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2019 р. по справі №199/6559/18 (а.с.6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №984 (а.с. 7).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2021р. у справі №202/5231/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про встановлення побачень з дитиною,, затверджено мирову угоду за умовами якої був визначений наступний порядок спілкування: перший місяць після затвердження мирової угоди судом, побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 19:00 та кожен вівторок місяця з 18:00 до 20:30, у присутності матері відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; другий місяць після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожен вівторок місяця з 18:00 до 20:30, у присутності або без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; третій місяць після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожну п`ятницю місяця з 18:00 до 20:30, без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини; четвертий та подальші місяці після затвердження мирової угоди побачення мають відбуватися в 1 і 3 неділю місяця, 2 і 4 суботу місяця з 10:00 до 20:30 та кожну п`ятницю місяця з 18:00 до 20:30, без присутності матері за бажанням дитини, відповідно до визначеного порядку, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини (а.с. 13-16).

Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 14.09.2021р. ВП №66809070 відкрито виконавче провадження на виконання Ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2021р. у справі №202/5231/20, яке Постановою від 01.11.2021р. закінчено. Але Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 19.05.2022р. ВП №66809070 виконавче провадження відновлено (а.с.8-10).

Відповідно до акту обстеження умов проживання за №04/2003, який складений у липні 2022р. працівниками Служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, батько створив належні умови для перебування дитини з ночівлею. Облаштував кімнату для розвідку та відпочинку дитини. Зі слів батька він бажає більше проводити час з дитиною, піклуватися про його здоров`я (а.с.17).

Як встановлено судом на підставі висновку органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради щодо розв`язання спору «Про встановлення додаткового строку спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 » від 21.12.2022 р. №4/5, враховуючи вік дитини, для її відчуття захищеності та безпеки, які необхідні для повноцінного зростання та розвитку, моральної стабільності, так як дитина весь час проводить з матір`ю, в силу свого віку, є прив`язаною до неї, тому комісія вважає доцільним встановлення додаткового строку спілкування ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , наступним чином: 2 тижні у зимовий час, 2 тижні у літній період без присутності матері та за домовленістю між батьками (а.с. 65-68).

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2022 р. з урахуванням ухвали суду від 20.12.2022 р. про виправлення описки, відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 61).

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2023 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Усенко А.О. про закриття провадження у справі (а.с. 112-114).

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту особистих немайнових прав і обов`язків батьків і дітей.

Дослідив докази, надані у порядку ст. 76 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного Кодексу України (тут і далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до пункту 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, №250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже пріоритетним для суду є інтереси дитини, так як вона є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, та не заперечується іншими учасниками справи, відповідач разом з дитиною виїхала за межі території країни через військову агресію на Україні та перебуває у Швеції.

Суд зазначає, що таки дії відповідача повністю відповідають інтересам дитини, оскільки забезпечують безпеку її життю та здоров`ю, створюють для дитини найкращі умови для її фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку у безпечному середовище.

Водночас вимоги позивача про встановлення додаткового часу спілкування з дитиною по суті створюють необхідність повернення дитини до країни, де продовжуються воєнні дії, існують обмеження щодо можливостей безпечного відвідування заходів, спрямованих на повноцінний розвиток дитини тощо. Отже, позивачем не доведено, що збільшення часу спілкування з сином відповідає інтересам малолітньої дитини.

Суд відхиляє доводи позивача та його представника про те, що воєнний стан не впливає на вирішення цієї справи, адже носить тимчасовий характер, оскільки суд, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, надає системну оцінку фактам та обставинам кожної конкретно взятої справи, які існують на час розгляду справи, й виходячи із такого системного аналізу приймає рішення. При цьому суд наголошує, що з урахуванням змін, зокрема, щодо подій в Україні, позивач не позбавлений права в майбутньому просити суд (за умови спору) змінити спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини.

Про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачеві в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом, розподілу не підлягає та підлягає віднесенню на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 19, ст.ст. 23, 76-81, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1 та ч. 8 ст. 259, ст.ст. 264 - 265, ч. 5 ст. 268, ст. 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Дніпровської міської ради, про встановлення додаткового строку спілкування з дитиною відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата виготовлення повного судового рішення 20 лютого 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї