Справа № 464/8489/21 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/2944/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 та Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про витребування майна з чужого незаконного володіння та зняття з нього арешту (а.с. 141-145).

Додатковим рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2022 року частково задоволено заяву представника відповідачки та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 195-197).

Додаткове рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2022 року оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу «залишити без задоволення», покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що відповідачка не надала усіх документів на підтвердження витрат на правову допомогу, а також на те, що пред`явлена нею до стягнення з позивача сума згаданих витрат «не є обґрунтованою та пропорційною до предмета спору» (а.с. 200-202).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість додаткового рішення, яке оскаржується, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137).

- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити висновок про те, що для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).

Матеріалами справи стверджується наступне.

27 січня 2022 року представник відповідачки ОСОБА_3 , подавши до суду відповідну заяву та ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_2 , знайомився з матеріалами справи та знімав з них копії документів, а також приймав участь у судовому засіданні, у яке сам позивач не з`явився (а.с. 33-34, 36-37).

11 лютого 2022 року цим же представником відповідачки було подано до суду Відзив на позовну заяву, у якому також міститься повідомлення про те, що відповідачка очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу (послуги адвоката) у розмірі 15 000 грн. (а.с. 42).

Таким чином, позивача стороною відповідачки завчасно було попереджено про претензії останньої на відшкодування за рахунок позивача понесених нею судових витрат пов`язаних із судовим розглядом даної справи: в тому числі і у розмірі 15 000 грн. на професійну правничу допомогу.

В подальшому представник відповідачки приймав особисту участь ще у 3 (трьох) судових засіданнях по даній справі: 01.04.2022 року, 03.08.2022 року та 07.09.2022 року (а.с. 74-77, 127-128, 137-139).

В судовому засідання 07.09.2022 року до закінчення судових дебатів представником відповідачки було зроблено відповідну заяву про подання до суду доказів в обґрунтування вимог про відшкодування понесених відповідачкою судових витрат (а.с. 137-139).

І 12.09.2022 року представником відповідачки було здано на пошту Заяву про обґрунтування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та стягнення їх з позивача з долученням до цієї Заяви … Договору № 02/01/2022 про надання правової допомоги, укладеного 24.01.2022 року з відповідачкою ОСОБА_2 (пунктом 4.3 якого за надання правової допомоги передбачено гонорар у розмірі 15 000 грн.) та Акту про надані послуги згідно Договору про надання правової допомоги № 02/01/2022 від 24.01.2022 року, згідно якого відповідачка ОСОБА_2 стверджує, що прийняла передбачені згаданим Договором … послуги на загальну суму 15 000 грн. і у неї відсутні будь-які претензії до адвоката, як їх надавача (а.с. 150-157).

Позивач скористався своїм правом, передбаченим ЦПК України, та у відповідь на заяву представника відповідачки про стягнення з позивача 15 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу подав до суду свої Заперечення на клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, у якому просив суд зменшити розмір цих судових витрат до 468 грн. 75 коп. (навівши при цьому свої розрахунки), покликаючись при цьому на те, що вважає заявлений представником відповідачки «розмір гонорару у сумі 15 000,00 грн. необґрунтованим та таким, що не відповідає принципу розумності, не співмірним зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг» (а.с. 187-189).

В результаті ухвалення судом додаткового рішення (яке оскаржується позивачем) заявлений відповідачкою розмір витрат на правничу допомогу було зменшено: з 15 000 грн. до 5 000 грн.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

З урахуванням всіх вищенаведених обставин по справі в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що присуджений до стягнення з позивача на користь відповідачки розмір понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу (5 000 грн.) відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив додаткове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481, 00 грн.

Предметом додаткового рішення у цій справі є вирішення майнові вимоги відповідачки про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу допомогу у розмірі 15 000 грн. (яка судом задоволена лише частково, а саме: у розмірі 5 000 грн.), що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн. х 100 = 248 100, 00 грн).

Урахувавши, що предметом додаткового рішення у даній справі є майнова вимога у розмірі 15 000 грн., то судові рішення, ухвалені за результатами вирішення такої вимоги, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ч.3 п.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Сихівського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 16 січня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.