Провадження № 2/161/1172/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу № 161/11295/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що з 12.10.2014 перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний на підставі рішення суду. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 25 листопада 2022 року у цивільній справі №161/11295/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітейскасовано; призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивачка просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував що стягнення з нього двох тисяч гривень на кожну дитину, мотивуючи тим, що він хворіє та його утриманні перебуває непрацездатна матір.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували зареєстрованому шлюбі з 12.10.2014, який був розірваний на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2022 року у справі №161/4358/22 (а.с. 6-7).

У шлюбі у сторін народися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3-4).

Позивачка стверджує, що на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою, з долучених до матеріалів документів про стан здоров`я не вбачається, що йому заборонено працювати у зв`язку із захворюванням.

Крім того, відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватися, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей.

Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд зауважує, що матір відповідача є пенсіонеркою і отримує пенсію.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову 17.08.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Решта доводів та заперечень сторін не спростовують висновків суду.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 805,20 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог)

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову 17.08.2022 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено

та підписано 31.01.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк