"04" серпня 2023 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року

м.Харків

Справа 642/3820/23

Провадження 2-о/642/105/21

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Усиченко К.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області про встановлення факту спільного проживання на момент смерті та перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області, з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , разом з її чоловіком ОСОБА_2 , та перебування на його утриманні до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26.04.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 28.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія НОМЕР_2 , актовий запис 17703.

Як дружина померлого ОСОБА_2 , який отримував пенсію, передбачену Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», заявниця звернулась до управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Однак, рішенням управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.12.2021 року заявниці було відмовлено у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на підставі того, що був поданий неповний пакет документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, не надана довідка про перебування на утриманні померлого годувальника та запропоновано надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт .

Отримати довідку в інший спосіб, ніж судовий, заявниця не має можливості, оскільки за життя чоловіка, місце реєстрації його проживання було відмінне від її, а саме: ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання заявниці зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом усього спільного життя з ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували доньку та онуку, піклувались і підтримували один одного. Фактичним місцем спільного постійного проживання з померлим до часу його смерті, був будинок АДРЕСА_1 .

Факт сумісного проживання та ведення спільного господарства разом з чоловіком у будинку АДРЕСА_1 по день його смерті підтверджують наші сусіди, які знають нашу сім?ю, про що складено відповідний акт про фактичне проживання.

Основним джерелом доходу сім?ї за життя ОСОБА_2 була його пенсія. Пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім?ї, а відтак слугувала основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка. Тому заявниця знаходилась на його фактичному утриманні.

Заявник інших джерел доходів немає, тому змушена отримати пенсію у разі втрати годувальника, в призначенні якої було відмовлено, в зв?язку з відсутністю довідки про перебування членів сім?ї на утриманні померлого годувальника.

Встановлення вищевказаного факту заявниці необхідно для реалізування права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи вищевикладені обставини, заявниця вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання разом з померлим годувальником і перебування на його утриманні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 та відкрито окреме провадження у справі (а.с.25).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю, просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю в будинку АДРЕСА_1 , разом з її чоловіком ОСОБА_2 , та перебування на його утриманні до моменту його смерті 28 вересня 2021 рокуз метою оформлення пенсії у разі втрати годувальника.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Перший заступник начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Баєва Г. подала до суду клопотання, в якій просила розгляд справи провести без участі представника на наявними матеріалами (а.с. 30).

Відповідно до ч.3 ст.211 КПК України, суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи.

Суд, заслухавши думку заявника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішеннявід 21 лютого 1975 року у справі «Голдерпроти Сполученого Королівства» ( Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення « спору судом ».

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26.04.1975 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 28.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), серія НОМЕР_2 , актовий запис 17703 (а.с.9).

Згідно довідки № В-4264 від 28.10.2021, виданої ТВО Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є вдовою ветерана військової служби відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (а.с.19).

Як дружина померлого ОСОБА_2 , який отримував пенсію, передбачену Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», заявниця звернулась до управління пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Рішенням Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.12.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв?язку з втратою годувальника на підставі того, що був поданий неповний пакет документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, не надана довідка про перебування на утриманні померлого годувальника та запропоновано надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт) (а.с.7).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.06.2023, місце реєстрації проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13), а місце реєстрації заявника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14)

Факт сумісного проживання та ведення спільного господарства разом з чоловіком у будинку АДРЕСА_1 по день його смерті підтверджують сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що підтверджено відповідним акт про спільне проживання (а.с.18).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазначили, що вони є сусідами, мали добрі стосунки з сім`єю ОСОБА_8 . Пояснили, що ОСОБА_1 та її чоловік проживали разом до смерті ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 , ніяких сварок та конфліктів не було. Сім`я працьовита, весь час піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мають доньку, онуку. ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка, який був військовослужбовцем.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другої статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно з статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні .

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні.

Згідно пункту 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Встановлення факту сумісного постійного проживання та знаходження на утриманні чоловіка має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінені судом належні, допустимі та достатні докази, показання свідків дають підстави дійти висновку про те, що заявниця ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 хоча і не були зареєстровані за однією адресою, однак фактично проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом за вищевказаною адресою, а ОСОБА_2 отримував пенсію, яка значно перевищувала доходи його дружини - заявниці по справі, тому дохід її чоловіка був основним доходом сім`ї та джерелом існування.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області про встановлення факту спільного проживання на момент смерті та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: сумісного постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 , разом з її чоловіком ОСОБА_2 , та перебування на його утриманні до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області, , адреса місцезнаходження: 61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 поверх.

Повне судове рішення складено 04.08.2023

СУДДЯ Наталя Петрова