Єдиний унікальний номер: 227/1115/22
Провадження № 2/378/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Ставище справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду з вказаним позовом звернулося АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», з посиланням на те, що 13 травня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит № 0092_0530, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі 60000 грн., зі сплатою 56 % річних за користування кредитом, на строк 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12 травня 2025 року. За надання кредиту позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 3000 грн. Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно, ануїтетними платежами в розмірі 2993,97 грн. до 13 червня 2020 року, а в подальшому не пізніше 13 числа кожного місяця. За умовами кредитного договору, вразі порушення зобов`язань, позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим, станом на 27 січня 2022 року розмір заборгованості становить 64011,23 грн., з яких 55529,61 грн. прострочені чергові платежі за кредитом (основний борг); 8036,48 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 265,03 грн. - 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам; 180 грн. - втрати від інфляції по кредиту та процентам.

Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 64011,23 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.

Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2022 року вказану справу передано за підсудністю до Ставищенського районного суду (а.с. 26).

30 листопада 2022 року справа надійшла до Ставищенського районного суду (а.с. 28).

Ухвалою судді від 21 грудня 2022 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 39-40).

Представник позивача в судове засідання не прибув, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» про розгляд справи повідомлений належним чином (а. с.56), АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» направило до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримало, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 58).

Відповідач в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 59).

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 13 травня 2020 року між сторонами у справі укладено договір про споживчий кредит № 0092_0530, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав суму кредиту у розмірі 60000 грн. зі сплатою 56 % річних за користування кредитом, на строк 60 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12 травня 2025 року (а.с. 5-10).

Згідно п. 2.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.

Відповідно до п. 3.1.1.1. вказаного договору за надання кредиту позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 3000 грн. протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього договору.

Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно, ануїтетними платежами в розмірі 2993,97 грн. до 13 червня 2020 року, а в подальшому не пізніше 13 числа кожного місяця (п. 3.3.3 договору).

Пунктом 4.2.2. договору про споживчий кредит передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту , сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за договором в примусовому порядку.

За умовами кредитного договору, вразі порушення зобов`язань, позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції) та відшкодувати банку в повному обсязі збитки (п. 4.3.3 договору).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З огляду на викладене, вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним договором про споживчий кредит № 0092_0530 від 13 травня 2020 року.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит у розмірі встановленому договором, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Відповідач свої зобов`язання по зазначеному договору не виконував, у зв`язку з чим, у позивача, як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з нього заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом, а також по передбаченим договором санкціям.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 27 січня 2022 року (а. с. 12-13) розмір заборгованості становить 64011,23 грн., з яких 55529,61 грн. прострочені чергові платежі за кредитом (основний борг); 8036,48 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 265,03 грн. - 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам; 180 грн. - втрати від інфляції по кредиту та процентам.

Наданий Банком до позовної заяви розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ «Ощадбанк», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять, так само як і заперечень відповідача щодо нарахованих сум.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 64011,23 грн., що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

Судовий збір в розмірі 50 відсотків слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 551, 638, 1049, 1050 ч. 2, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість по кредитному договору № 0092_0530 від 13 травня 2020 року в сумі 64011 (шістдесят чотири тисячі одинадцять) гривень 23 копійки, з яких: 55529,61 грн. прострочені чергові платежі за кредитом (основний борг); 8036,48 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 265,03 грн. - 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам; 180 грн. - втрати від інфляції по кредиту та процентам.

Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок, сплачених по меморіальному ордеру № 2865 від 8 червня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1240 (одну тисячу двісті сорок) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход