Провадження № 2/761/2461/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2021 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, у якому просить:

- визнати протиправними дії ТОВ «ВКФ Фарби України» щодо розірвання у односторонньому порядку договору купівлі-продажу майнових прав № 28/2/ШК від 30.12.2014 р., укладеного між нею та ТОВ «ВКФ Фарби України», об`єктом нерухомості за яким є квартира АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046);

- зобов`язати ТОВ «ВКФ Фарби України» передати їй майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :91:050:0046), шляхом підписання та передання акту прийому-передачі майнових прав;

- стягнути з ТОВ «ВКФ Фарби України» на користь свою користь на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.;

- стягнути з ТОВ «ВКФ Фарби України» на свою користь пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 5062464,00 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.12.2014 р. між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 28/2ШК, згідно умов якого відповідач продає, а позивач купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах визначених цим договором. Позивачка зазначає, що на виконання умов договору нею сплачено на користь відповідача 100 % вартості майнових прав. Однак, не зважаючи це, відповідач не завершив будівництво будинку та не ввів його в експлуатацію у встановлений договором строк, а 02.03.2021 р. позивач отримала від відповідача повідомлення про припинення дії договору, зі змісту якого вбачалось, що договір розірвано в односторонньому порядку з підстави неперерахування та/або несвоєчасного перерахування повної вартості майнових прав. Посилаючись на те, що такі дії відповідача є неправомірними, позивачка звернулась до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 22.03.2021 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 01.09.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла письмова заява її представника, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих нею заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 30.02.2014 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «ВКФ Фарби України» було укладено договір № 28/2/ШК купівлі-продажу майнових прав, відповідно до розділу 2 якого, продавець, в даному випадку відповідач, продає, а покупець, в даному випадку позивач, купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, визначених цим договором. Розділом 4 договору сторони визначили орієнтовну загальну вартість майнових прав, порядок та строки розрахунків за договором.

Зокрема, пунктом 2.2 договору визначено, що продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Пунктом 4.1 договору сторонами погоджено, що в день укладення цього договору вартість майнових прав 1 кв.м. Об`єкту нерухомості складає 7870,71 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 1311,79 грн.

Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення договору складала 462325,50 грн., в тому числі ПДВ - 77054,25 грн. (п.4.2 договору).

За змістом пп.4.3.1 п.4.3 договору сторони визначили наступний порядок розрахунків за договором. Покупець перераховує 100 % вартості об`єкту фінансування визначеної у п.4.2 цього договору, а саме 462325,50 р. в тому числі ПДВ 20 % - 77054,25 грн. в наступному порядку: 432 325,50 грн. до 31.12.2014 р. Залишок покупець перераховує, а саме 30000, грн. до 15.02.2015 р. У разі невиконання фінансових зобов`язань продавець має право в односторонньому порядку розірвати договір.

Відповідач, вважаючи, що позивачем порушено умови договору, 22.02.2021 р. направив на адресу позивача письмове повідомлення про припинення дії договору № 28/2/ШК купівлі-продажу майнових прав від 30.12.2014 р. За змістом даного повідомлення позивача проінформовано про розірвання договору в односторонньому порядку, про те, що договір є розірваним на 20 день з моменту відправлення повідомлення з підстав пп.8.3.1, 8.3.2 п.8.3 договору.

Позивачка, вважаючи дії відповідача щодо розірвання договору купівлі-продажу майнових прав в односторонньому порядку неправомірним, звернулась до суду із даним позовом.

За змістом ч.2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем та відповідачем в укладеному договорі погоджено порядок здійснення розрахунків, визначено, що позивачка зобов`язана сплатити 432325,50 грн. до 31.12.2014 р. та 30000,00 грн. до 15.02.2015 р.

Так, як вбачається з наданої відповідачем картки рахунку № НОМЕР_1 , станом на 31.12.2014 р., позивачем сплачено тільки 348300,00 грн., хоча необхідно було сплатити 432325,50 грн., що свідчить про наявність у позивачки заборгованості зі сплати за майнові права.

Положеннями ч.2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом пп.8.3.1., 8.3.2 п.8.3 договору, продавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, наслідком чого є його припинення, лише в таких випадках - не перерахування та/або несвоєчасне перерахування покупцем зазначених в пункті 4.2 даного договору коштів, порушення покупцем строку оплати майнових прав, зазначеного в п.4.3.1 договору.

Згідно з пп.8.3.6 п.8.3 договору, одностороннє рішення продавця про розірвання цього договору, з причин, зазначених у п.8.3 цього договору, оформлюється у формі письмового повідомлення про припинення дії даного договору, яке направляється покупцю. Договір є розірваний на двадцятий день з моменту відправлення повідомлення. Після розірвання договору в односторонньому порядку продавець вважатиметься вільним від зобов`язань щодо відчуження майнових прав на об`єкт нерухомості покупцю і має право розпоряджатись майновими правами на об`єкт нерухомості на власний розсуд. У разі дострокового розірвання договору сторони домовляються, що акт передачі майнових прав, оформлений у відповідності до цього договору, вважатиметься анульованим та таким, що не породжує прав та обов`язків для будь-якої сторони та третіх осіб з моменту розірвання цього договору.

Отже, умовами договору визначено право відповідача на одностороннє розірвання договору у випадку невиконання або неналежного виконання позивачем обов`язку щодо сплати грошових коштів, в тому числі, щодо сплати грошових коштів з порушенням строку.

Судом встановлено, що 22.02.2021 р. відповідач направляючи позивачці письмове повідомлення про припинення дії договору № 28/2/ШК купівлі-продажу майнових прав від 30.12.2014 р. діяв у порядку і спосіб, що визначений умовами договором, а отже дотримався процедури одностороннього розірвання договору, яка встановлена сторонами при його укладенні.

При цьому, підставою для виникнення у відповідача права на одностороннє розірвання договору є неналежне виконання позивачкою своїх зобов`язань за договором, що полягає у несплаті у повному обсязі вартості майнових прав, зокрема сплачено у визначений договором строк тільки 348300,00 грн. замість 432325,50 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі № 686/6910/16 зроблено висновок по застосуванню частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та вказано, що «вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення».

Таким чином, оскільки між сторонами укладено договір купівлі-продажу майнових прав, суд з врахуванням вказаного правового, вважає, що положень частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у даному випадку до спірних правовідносин не застосовуються.

Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: