Справа № 463/4962/21
Провадження № 2/463/113/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, -

встановив:

позивач через свого представника адвоката Прімєрову Н.Г., яка діє на підставі ордеру серії ВС №1072006 від 21 квітня 2021 року, звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів: 15366 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, та 3000 грн. моральної шкоди; 1500 грн. витрат за послуги незалежної оцінки вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та 1005,03 грн. витрат за складення кошторисної документації на ремонтно-будівельні роботи; витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3000 грн.; а також судового збору у розмірі 908 грн.

Позов мотивує тим, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру та свідоцтвом про право на спадщину за законом, згідно якого позивач отримав у спадщину 1/2 вказаної квартири після смерті його матері ОСОБА_5 . В даній квартирі зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_2 та його неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , 2009 року народження, та доньки ОСОБА_7 , 2012 року народження. Власниками квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку, яка розташована поверхом вище над квартирою АДРЕСА_4 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , квартира належить останнім на праві приватної спільної сумісної власності.

Вказує, що з акту комісії ЛКП «Господар» від 24 грудня 2020 року вбачається, що внаслідок проведення обстеження квартири АДРЕСА_2 на предмет затоплення, виявлено залиття стелі, стін ванни і коридору та кухні, пошкоджено перекриття стелі в приміщенні ванни (фото додаються в кількості 10 шт.). Причиною залиття є халатне відношення до сантехнічних приладів мешканцями квартири АДРЕСА_3 , яка розташована вище і власниками якої є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ТОВ «Агентство нерухомості «Габріель», дата оцінки 3 березня 2021 року, загальна вартість відновлювальних будівельно-ремонтних робіт житлових приміщень вищевказаної квартири станом на дату оцінки становить 15366 грн. Вартість незалежної оцінки вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири становить 1500 грн. Вартість кошторисної документації, яку склав ОСОБА_9 , становить 1005,03 грн. Як зазначено у вказаному вище звіті незалежній оцінці вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт підлягали житлові приміщення квартири житлового будинку у АДРЕСА_1 . Внаслідок недбалого відношення до сантехнічних приладів мешканців кв. АДРЕСА_5 , яка розташована вище поверхом, в квартирі АДРЕСА_4 пошкоджено покриття стін і стелі у ванній кімнаті, коридорі та кухні, забруднена водою стеля, відстає фарба частинами і гіпсова шпаклівка зі стелі відпадає, стеля і бокові стіни покриваються пліснявою. Оздоблення підлягає відновленню у всіх приміщеннях. Розміри приміщень були зняті з документації ЛБТІ та ЕО. Детальні довжини та площі обмірів пошкоджень вказані в проектно-кошторисній документації ОСОБА_9 .

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідачі вже не вперше здійснювали залиття квартири позивача, позивач неодноразово звертався до відповідачів привести до ладу їх сантехнічні прилади і припинити заливати його квартиру. Однак, з відповідачами позивач так і не зміг дійти до мирного врегулювання спору і цього разу був змушений звертатися до суду з даним позовом щодо матеріального відшкодування, завданого внаслідок залиття квартири позивача та відшкодування моральної шкоди. Вказує, що внаслідок неналежного утримання відповідачами сантехнічних приладів у своїй квартирі, що призвело до залиття відповідачами квартири позивача, йому завдано моральну шкоду. Зокрема він позбавлений можливості користуватися квартирою та вимушений додатково витрачати кошти для усунення недоліків і виведення плісняви, яка утворилася внаслідок невиконання відповідачами своїх обов`язків як власників квартири щодо належного утримання свого майна.

Виходячи із вищенаведеного та враховуючи характер, глибину моральних страждань, що носили характер переживань з приводу порушення права власності, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач вимушений звертатись за захистом порушеного права як до суду, так і до суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості пошкодженого майна, позивач вважає, що з відповідачів слід стягнути на його користь 3000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Окрім того повідомляє суд, що позивачем понесено наступні витрати у зв`язку із розглядом справи: витрати на проведення незалежної оцінки вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири в розмірі 1500 грн., витрати на складання кошторисної документації в розмірі 1005,03 грн., витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3000 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 908 грн. - всього 6413,03 грн.

Як на правову підставу своїх вимог посилається на положення ст. 16, 23, 322, 386, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України та рішення ЄСПЛ у справі «Науменко проти України».

Ухвалою суду від 2 червня 2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб.

22 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через стан здоров`я та похилий вік. В даній заяві відповідач повідомила, що інший відповідач - її син ОСОБА_8 помер, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 5 травня 2021 року. Вказала, що просить у сусідів вибачення і зобов`язується більше не робити їм прикростей. Просила не стягувати з неї гроші, оскільки у неї мінімальна пенсія і їй не завжди вистачає коштів на їжу та ліки.

29 вересня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь Личаківського у м. Львові ВДРАЦС у м. Львові ЗМРУЮ МЮ (м. Львів) на запит суду, якою надано копію актового запису щодо смерті ОСОБА_8 . Зокрема з актового запису про смерть № 530, виданого Личаківським у м. Львові ВДРАЦС у м. Львові ЗМРУЮ МЮ (м. Львів) 5 травня 2021 року, вбачалось, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 5 листопада 2021 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого ОСОБА_8

8 листопада 2021 року судом було скеровано запит до Четвертої львівської державної нотаріальної контори щодо надання інформації про спадкоємців померлого.

8 грудня 2021 року судом отримано відповідь на вказаний вище запит, з якої вбачається що спадкоємцем майна померлого ОСОБА_8 є дружина останнього ОСОБА_4 , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини 7 липня 2021 року та одержала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 .

У зв`язку з наведеним ухвалою суду від 9 грудня 2021 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі у статусі відповідача ОСОБА_4 як правонаступника померлого ОСОБА_8 , призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

23 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_1 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2/3 частини відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 10244 грн.; 2/3 частини завданої моральної шкоди в розмірі 2000 грн.; 2/3 частини витрат за послуги незалежної оцінки вартості будівельно-ремонтно (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 1000 грн.; 2/3 частини витрат за складання кошторисної документації на ремонтно-будівельні роботи в розмірі 670,02 грн.; 2/3 частини витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 2000 грн.; 2/3 частини судового збору в розмірі 605,33 грн. - всього 16519,35 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/3 частину відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 5122 грн.; 1/3 частину завданої моральної шкоди в розмірі 1000 грн.; 1/3 частину витрат за послуги незалежної оцінки вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 500 грн.; 1/3 частину витрат за складання кошторисної документації на ремонтно-будівельні роботи в розмірі 335,01 грн.; 1/3 частину витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 1000 грн.; 1/3 частину судового збору в розмірі 302,67 грн. - всього 8259,68 грн.

Подану заяву мотивує тим, що позивач вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги, виклавши їх у вказаній вище редакції у зв`язку з тим, що в процесі розгляду даної справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкоємцем майна померлого є його дружина ОСОБА_4 . При цьому з матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_5 , а ОСОБА_4 отримала у спадщину 1/3 частини цієї ж квартири.

Протокольною ухвалою судового засідання 28 квітня 2022 року заяву про уточнення позовних вимог прийнято судом.

12 травня 2022 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій зокрема зазначила, що в квартирі АДРЕСА_5 ніколи не проживала, не проживає та не була зареєстрована за вказаною адресою, а також що дана квартира продана у 2021 році і відповідач ОСОБА_3 також не проживає за зазначеною адресою.

6 червня 2022 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність у зв`язку з воєнним станом.

Також 6 червня 2022 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає, що немає підстав для задоволення позову

Зокрема вказує, що хоч позивач заявив позовні вимоги у зв`язку з заподіяною шкодою його майну що, як стверджує позивач, заподіяна в наслідок недбалого ставлення до утримання сантехнічного обладнання мешканців - власників квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться над його квартирою, однак ні в позовній заяві, ні в інших документах не зазначається часу залиття. Тому вважає, що судом не може прийматися до уваги факт залиття, час якого є невідомий.

Щодо акту ЛКП «Господар», який складений 24 грудня 2020 року, на який посилається позивач, звертає увагу на те, що такий було складено лише за участю позивача, до складення такого не залучались мешканці (співвласники) квартири АДРЕСА_3 . Твердження позивача про заподіяння шкоди в наслідок недбалого ставлення до утримання сантехнічного обладнання мешканців - власників квартири АДРЕСА_5 , є безпідставним, оскільки не підтверджується жодними доказами. Позивач не вказав коли таке недбальство відбулося, яке саме обладнання було в неналежному стані в квартирі АДРЕСА_3 , що призвело до залиття. Вказує, що позов містить лише абстрактні припущення позивача, долучені до такого фотознімки самі по собі ні про що не свідчать, оскільки немає опису коли це сталося, яким чином і стосовно якого об`єкту, а доданий акт обстеження немає жодної конкретики.

Також наголошує, що вона не була співвласницею квартири АДРЕСА_3 і не проживала в ній. Вказує, що залиття, якщо таке мало місце, могло статися внаслідок залишення відкритим крану через перелиття з умивальника, ванни та іншим способом, тобто не обов`язково через несправності сантехнічного обладнання. Крім цього звертає увагу на те, що її чоловік ОСОБА_8 був інвалідом 1 групи з 2015 року і сам потребував стороннього догляду згідно висновку МСКЕ, не проживав у квартирі АДРЕСА_3 , а проживав з нею на АДРЕСА_6 . Вважає, що наведене підтверджуються даними амбулаторної картки ОСОБА_8 , де адреса останнього зазначена саме АДРЕСА_6 , та на титульній сторінці якої 25 березня 2016 року наявний дозвіл гол. лікаря 2 міської комунальної поліклініки на АДРЕСА_4 , на обслуговування його за вказаною адресою. Також вказує, що 11 травня 2018 року останнім була укладена декларація на обслуговування за цією ж адресою в 2 міській поліклініці. Щодо його матері ОСОБА_3 вказує, що остання 1927 року народження і сама потребувала догляду, перебуває на даний час у закладі по догляду за особами похилого віку ОСОБА_10

5 липня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 . Щодо посилань відповідача ОСОБА_4 на безпідставність твердження позивача про заподіяння шкоди внаслідок недбалого ставлення до утримання сантехнічного обладнання мешканців - власників квартири АДРЕСА_7 , оскільки це на думку останньої не підтверджується жодними доказами, звертає увагу на ряд норм ЦК України, Житлового кодексу Української РСР та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наявні в постанови від 27 березня року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Зокрема вказує, що цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відтак вказує, що з огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Звертає увагу на те, що Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 3 грудня 2014 року у справі №6-183цс14, аналізуючи правозастосовну практику за ст. 1166 ЦК України, зазначила, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відтак вказує, що як було встановлено актом обстеження кв. АДРЕСА_2 , який був складений комісією у складі представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи холодного водопостачання - інженером з ремонту ЛКП «Господар» ОСОБА_11 , майстром ВР ОСОБА_12 , слюсаром-сантехніком ОСОБА_13 , за участю мешканця кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (його представника ОСОБА_14 ), при комісійному обстеженні виявлено залиття в кв. АДРЕСА_2 стелі, стіни ванни, коридору та кухні. Пошкоджено перекриття стелі в приміщенні ванни. Комісія дійшла до висновків, що залиття відбулося через халатне відношення до сантехнічних приладів. При цьому представник позивача зазначає, що перед проведенням комісійного обстеження представники ЛКП «Господар» стукали в двері квартири відповідачів, щоб закликати їх до обстеження квартири позивача, однак двері квартири ніхто не відчинив.

Вказує, що позивач звернувся до ТОВ «Агентство нерухомості «Габріель» щодо проведення оцінки вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень його квартири та даним підприємством було виконано комплекс робіт з незалежної оцінки, про що вказано в розділі III звіту про незалежну оцінку вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, наявного в матеріалах справи. Зазначає, що оцінювачі проводили оцінку вартості об`єкта на основі його неупередженого вивчення та у відповідності з існуючими нормами української та міжнародної практики оцінки власності. Зокрема в пункті 4.2 «Процес оцінки» звіту зазначено, що при визначенні ринкової вартості суб`єкта оцінки оцінювачем була вивчена документація, надана замовником. В процесі оцінки було проведено натурне обстеження об`єкта оцінки. У розділі V звіту зазначено, що незалежній оцінці вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт підлягали житлові приміщення квартири житлового будинку у АДРЕСА_1 . Внаслідок недбалого відношення до сантехнічних приладів мешканців кв. АДРЕСА_5 , яка розташована вище поверхом в квартирі АДРЕСА_4 пошкоджено покриття стін і стелі у ванній кімнаті, коридорі та кухні забруднена водою стеля, відстає фарба частинами і гіпсова шпаклівка зі стелі відпадає, стеля і бокові стіни покриваються пліснявою. Оздоблення підлягає відновленню у всіх приміщеннях. Розміри пошкоджень були зняті з документації БТІ та ЕО. Оцінювач визначив, що відновлювальні будівельно-ремонтні роботи становлять суму у розмірі 15366 грн.

Також звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_3 у своїй заяві від 19 вересня 2021 року не заперечила факту залиття нею квартири, вказала у такій, що просить у сусідів вибачення і зобов`язується більше не робити їм прикростей.

Окрім того зазначає, що даний випадок залиття відповідачами квартири був не першим та не останнім, в червні 2021 року вже після подання позивачем даного позову відбулось повторне залиття відповідачами квартири позивача. 22 червня 2021 року позивач звернувся до директора ЛКП «Господар» Таракулова з заявами з проханням направити уповноваженого представника для складання акту обстеження про затоплення сусідів з другого поверху квартири АДРЕСА_3 , а також з проханням посприяти у зверненні до відділу соціального захисту Личаківського району про догляд за людьми похилого віку, однак на дану заяву відповіді позивач не отримав. 29 червня 2021 року комісія у складі представників ЛКП «Господар» склала Акт № 55 про залиття кв. АДРЕСА_8 , в якому встановила, що в квартирі було затоплено приміщення кухні та стелі - 1,5 кв.м., коридор (стеля та стіни) 2,5 кв.м., ванна (стіни) - 1,5 кв.м. Комісія у висновках вказала, що встановити причину залиття немає можливості, тому що мешканці вище розташованої квартири не впускають в помешкання. Будинкова водопровідна та каналізаційні мережі знаходяться в задовільному технічному стані.

Також вказує, що до даної відповіді на відзив ними додається копія довідки № 01-08/443 від 29 червня 2022 року, виданої ЛК Ремонтно-аварійне підприємство, з якої вбачається, що 6 липня 2021 року о 18:23 год. диспетчером ОСОБА_15 був зареєстрований виклик, після чого виїхала аварійна бригада сл. електриків, а саме ОСОБА_16 , який зробив запис в журналі про те, що в кв. АДРЕСА_5 , є коротке замикання, неполадки ліквідували та відновили електропостачання в будинку.

Зазначає, що оскільки дана квартира відповідачів належить (належала на час виникнення спірних правовідносин) відповідачам, як співвласникам, та користувачами якої були відповідачі, так як зареєстровані та проживали в ній, то тягар за її утримання несуть саме останні, адже обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, тощо), які знаходяться квартирі, у належному стані покладено саме на власника та /або користувача квартири. Належних та допустимих доказів того, що залиття відбулось не з вини відповідачів, останніми суду не надано. Вважає, що між настанням шкоди майну позивача і винними діями відповідачів є причинний зв`язок, а тому є передбачені законом підстави для покладення саме на відповідачів, як співвласників та користувачів, обов`язку з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Щодо аргументів відповідача ОСОБА_4 щодо недоліків акту про залиття квартири позивачем звертає увагу та те, що вказаний акт у судовому порядку недійсним не визнавався, даний акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а не підписання акта відповідачами не впливає на його правильність, оскільки наведені в ньому дані останніми не спростовані. Також звертає увагу на те, що відповідачами не надано доказів на спростування розміру спричиненої шкоди.

Вказує, що наведені у відзиві аргументи щодо стану здоров`я відповідача ОСОБА_8 , який помер, та відповідача ОСОБА_3 , не спростовують доводів позовної заяви. Звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_4 надала копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 30 листопада 2021 року, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 продала свою частку квартири АДРЕСА_5 та на момент укладення цього договору продавець перебувала у здоровому розумі, ясній пам`яті та діяла добровільно, розуміла значення своїх дій та правові наслідки укладеного правочину. Відтак вважає що доводи відповідача ОСОБА_4 щодо стану здоров`я померлого відповідача ОСОБА_8 та відповідача ОСОБА_3 не заслуговують на увагу та не мають відношення до предмету спору.

13 липня 2022 року на адресу суду надійшло заперечення відповідача ОСОБА_4 на відповідь на відзив. Повторно звертає увагу на те, що позивач заявив позовні вимоги у зв`язку з заподіянням шкоди його майну, а саме - квартирі АДРЕСА_2 , заподіяної за твердженнями позивача внаслідок недбалого ставлення до утримання сантехнічного обладнання мешканців - власників квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться над його квартирою. Однак ні в позовній заяві, ні в інших документах не встановлено факту залиття, а саме конкретного часу та тривалості такого. Вважає, що факт, час відбуття якого є невідомим, не може прийматися судом до уваги. Звертає увагу на те, до складення акту, на який посилається позивач, не залучались мешканці (співвласники) квартири АДРЕСА_3 , а твердження про заподіяння шкоди внаслідок недбалого ставлення ними до утримання сантехнічного обладнання мешканців не підтверджується жодними доказами. Вважає, що при фіксуванні завдання шкоди особою має також бути залучено або здійснено спробу залучити заподіювача такої шкоди, та вказує, що твердження в позові про залиття квартири позивача саме з квартири АДРЕСА_3 та про стукання в двері в квартиру АДРЕСА_3 не має підтверджень, а залиття могло статися також внаслідок несправності мережі будинкової, протікання даху або залиття з квартири третього поверху. Також вважає безпідставним посилання позивача на оцінщика, оскільки такий не встановлює сам факт заподіяння шкоди, а лише визначає розмір відновлення пошкодженого майна за договором з позивачем. При цьому під час здійснення вказаної оцінки при огляді майна також не залучалась та не здійснювалася спроба залучити до такого огляду заподіювача шкоди. Вважає, що позивач не може в односторонньому порядку фіксувати факт заподіяння шкоди, навіть без спроби залучити чи хоча б повідомити відповідача. Звертає увагу, що подані позивачем заяви зі зверненням до ЛКП не містять підтвердження, що такі насправді були подані, а відтак не є доказами. Також вважає, що надана нею оцінка поданих позивачем доказів в справі не надає право останньому подавати нові докази для усунення зазначених нею недоліків, оскільки такі не були подані вчасно відповідно до ст. 83 ЦПК України. Щодо твердження сторони позивача про те, що акт складений за встановленою формою звертає увагу на те, що акт не має встановленої законодавством форми, складається в довільній формі про встановлення факту (події) з зазначенням учасників, а саме хто його складав та у чиїй присутності. Вказує, що з наданих позивачем актів про факт залиття вбачається, що такі записано лише зі слів позивача, в таких не встановлено коли такий факт мав місце. Також зазначає, що позивач говорить про ще чотири випадки залиття, однак теж без зазначення часу таких фактів. Вважає, що без визначення дати заподіяння шкоди не можливо говорити про дотримання чи пропущення позивачем строків давності.

Судове засідання, призначене на 9 вересня 2022 року, не відбулось у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Стрепка Н.Л. як слідчого судді у розгляді невідкладних клопотань органу досудового розслідування.

В судовому засіданні 6 жовтня 2022 року протокольною ухвалою судом було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про допит у якості свідків інженера з ремонту ЛКП «Господар» ОСОБА_11 , майстра ВР ОСОБА_12 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_13 та представника позивача ОСОБА_14 , для виклику таких в розгляді справи оголошено перерву.

В судовому засіданні 11 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 вимоги позову підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог та відповіді на відзив, позов просила задовольнити.

В цьому ж судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що мешкає в квартирі АДРЕСА_2 . Неодноразово були затоплення даної квартири з квартири АДРЕСА_3 . При черговому затопленні звернулись в ЛКП, працівники якого прийшли та склали акт обстеження квартири АДРЕСА_2 . При складанні акту ходили в квартиру АДРЕСА_3 , однак ніхто дверей не відчиняв.

У зв`язку з неявкою свідків було відкладено розгляд справи 1 грудня 2022 року.

В судовому засіданні 30 січня 2023 року свідок ОСОБА_11 пояснила, що була в складі комісії при складанні акту обстеження квартири АДРЕСА_2 . При обстеженні квартири АДРЕСА_4 були виявленні затоплення стін і стелі в коридорі, ванній кімнаті та кухні. При складанні акту ходили в квартиру АДРЕСА_3 та повідомляли про складання акту, однак дверей ніхто не відчинив, участі в складанні акту з мешканців цієї квартири ніхто не взяв. Підтвердила, що пред`явленні їй фотографії, які містяться в матеріалах справи є квартири АДРЕСА_2 та свідчать про затоплення.

Представник позивача адвокат Прімєрова Н.Г. в судовому засіданні 30 січня 2023 року від допиту інших свідків відмовилась, у зв`язку з неможливістю забезпечити їх явку.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідачі в жодне судове засідання не з`явились, клопотання про відкладення розгляд справи не подали, матеріали справи містять заяви останніх про розгляд справи у їх відсутності.

За таких обставин, з врахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе завершити розгляд справи завідсутності відповідачів, відносно чого сторона позивача не заперечила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 20 листопада 1996 року (а.с. 46), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 січня 2015 року (а.с. 47) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕВ №748851 від 14 січня 2015 року (а.с. 48).

Як вбачається з акту обстеження кв. АДРЕСА_2 , складеного комісією у складі представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи холодного водопостачання - ЛКП «Господар», 24 грудня 2020 року було проведено огляд на предмет затоплення у вказаній вище квартирі та при комплексному обстеженні виявлено залиття в такій стелі, стіни ванни, коридору та кухні. Пошкоджено перекриття стелі в приміщенні ванни. Комісія дійшла до висновків, що залиття відбулося через халатне відношення до сантехнічних приладів (а.с. 52).

Факт залиття кв. АДРЕСА_2 та заподіяння майнової шкоди також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками вказаної квартири на яких зображено пошкодженні стіни та стелі приміщень квартири (а.с. 53-62).

Також з долученої до позову інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №248677850 від 17 березня 2021 року (а.с. 63-64) вбачається, що станом на час залиття квартири позивача відповідач ОСОБА_3 та померлий відповідач ОСОБА_8 були власниками квартири за адресою: АДРЕСА_9 . ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належало 2/3 частки вказаної квартири, а ОСОБА_8 1/3 такої. При цьому, як встановлено під час судового розгляду та визнається сторонами, квартира кв. АДРЕСА_3 знаходиться поверхом вище над кв. АДРЕСА_2 , тобто над квартирою, належною позивачу.

Відповідно до актового запису про смерть №530, виданого Личаківським у м. Львові ВДРАЦС у м. Львові ЗМРУЮ МЮ (м. Львів) 5 травня 2021 року (а.с. 94) та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 91) відповідач ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_8 є дружина останнього - відповідач ОСОБА_4 , яка звернулася з заявою про прийняття спадщини 7 липня 2021 року та одержала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 , що стверджується відповіддю Четвертої Львівської державної нотаріальної контори на запит суду вих. №2080/02-14 від 26 листопада 2019 року (а.с. 105) та наданою відповідачем копією договору купівлі-продажу вказаної квартири від 30 листопада 2021 року (а.с. 171-172).

Позивач стверджує, що залиття його квартири відбулось саме внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів власників (користувачів) квартири над ним квартири за адресою: АДРЕСА_9 , тобто відповідача ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_8 , спадкоємцем якого як вже встановлено є відповідач ОСОБА_4 .

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виконаної ТОВ «Агентство нерухомості «Габріель» дата оцінки 3 березня 2021 року, виконавець дійшов висновку, що загальна вартість відновлювальних будівельно-ремонтних робіт житлових приміщень вищевказаної квартири станом на дату оцінки становить 15366 грн. (а.с. 15). Вказуючи загальну характеристику об`єкту оцінки оцінювач зазначив, що незалежній оцінці вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт підлягали житлові приміщення квартири житлового будинку у АДРЕСА_1 . Внаслідок недбалого відношення до сантехнічних приладів мешканців кв. АДРЕСА_5 , яка розташована вище поверхом в квартирі АДРЕСА_4 пошкоджено покриття стін і стелі у ванній кімнаті, коридорі та кухні забруднена водою стеля, відстає фарба частинами і гіпсова шпаклівка зі стелі відпадає, стеля і бокової стіни покриваються пліснявою. Оздоблення підлягає відновленню у всіх приміщеннях. Розміри пошкоджень були зняті з документації БТІ та ЕО. Детальні довжини та площі пошкоджень вказані в проектно-кошторисній документації. (а.с. 24).

Вказану оцінку було проведено на замовлення ОСОБА_14 , що представляє інтереси ОСОБА_2 на підставі довіреності від 17 жовтня 2017 року, посвідченої державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Кропельницькою Н.І. (а.с. 41). Вартість незалежної оцінки вартості будівельно-монтажних (відновлюваних) робіт приміщень квартири становила 1500 грн., що підтверджується квитанцією №42-754К від 24 лютого 2021 року (а.с. 8), а вартість кошторисної документації, яку склав ОСОБА_9 - 1 005,03 грн., що підтверджується квитанцією № RC_GYTZNA5PJUHFL9EI2K8BI від 16 січня 2021 року (а.с. 7).

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи.

Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч. 1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи представлений стороною позивача акт на предмет його належності та допустимості, суд виходить із того, що такий складений у відповідності до вимог пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, та відповідає формі акта, встановленій в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. До акту долучено фотознімки в підтвердження виявлених пошкоджень внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_2 . Також факт залиття і наявність пошкоджень в квартирі АДРЕСА_4 підтвердили допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_11 . Крім того, свідок ОСОБА_11 , повідомила суд, що при складанні акту були спроби залучити мешканців квартири АДРЕСА_5 , однак двері ніхто не відчиняв.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З поданої відповідачем ОСОБА_3 заяви від 19 вересня 2021 року вбачається, що остання не заперечує факт залиття квартири АДРЕСА_4 і зобов`язується більше не робити сусідам прикрості. Таким чином в сукупності з іншими описаними вище доказами суд вважає встановленим факт наявності вини відповідача ОСОБА_3 у заподіянні позивачу шкоди.

З огляду на те, що судом встановлено вину відповідача ОСОБА_3 у залитті квартири позивача, то з неї слід стягнути заподіяну залиттям шкоду, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, в розмірі 10244 грн.

Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, то статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Позивач, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходив з того, що внаслідок залиття його квартири йому було завдано чималих страждань та переживань. За таких обставин, суд із врахуванням характеру і тривалості страждань позивача, враховуючи зокрема, тривалий час, який минув з часу порушення його прав до моменту поновлення таких, враховуючи вимоги розумності та справедливості, зокрема, встановлений судом розмір матеріальної шкоди, який значно перевищує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди, приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди слід задовольнити, та стягнути з останньої на користь позивача 2000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Щодо вимог пред`явлених до відповідача ОСОБА_4 , то суд вважає, що такі до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

З копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 908064 від 1 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_8 встановлено першу групу інвалідності безтерміново та він потребує постійного стороннього догляду (а.с. 156).

З копії медичної карти амбулаторно хворого № 0000-ТХ8А-1ХКЕ вбачається, що місце проживання ОСОБА_8 є АДРЕСА_6 (а.с. 157, 158).

Враховуючи описане вище, суд надає віри пояснення відповідача ОСОБА_4 , що ОСОБА_8 проживав разом з нею та не проживав в кв. АДРЕСА_5 , оскільки потребував постійного стороннього догляду.

Як вбачається з пред`явленого позову, на думку позивача залиття його квартири відбулось саме внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів власників (користувачів) квартири над ним. З акту обстеження кв. АДРЕСА_2 вбачається, що комісія дійшла до висновків, що залиття відбулося через халатне відношення до сантехнічних приладів.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 не проживав в квартирі АДРЕСА_5 , а тому не міг допустити халатне відношення до сантехнічних приладів, оскільки в даній квартирі проживала відповідач ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_4 , як спадкоємця ОСОБА_8 , будь-якої шкоди заподіяної позивачу внаслідок залиття його квартири.

У зв`язку з наведеним позов підлягає частковому задоволенню, оскільки суд не може самостійно вийти за межі пред`явлених позовних вимог в частині стягнення розміру заподіяної шкоди з відповідача. Інші, наведені сторонами у заявах по суті спору доводи, не спростовують викладених вище висновків суду, а тому не можуть бути враховані при постановленні рішення судом.

Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. На користь позивача з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню витрат за послуги незалежної оцінки вартості будівельно-ремонтних (відновлювальних) робіт житлових приміщень квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 1000 грн.; витрат за складання кошторисної документації на ремонтно-будівельні роботи в розмірі 670,02 грн.; витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 2000 грн. та судового збору в розмірі 605,33 грн. - всього 4275,35 грн., що пропорційно становить 2/3 частки задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10244 (десять тисяч двісті сорок чотири) гривні відшкодування заподіяної майнової шкоди; 2000 (дві тисячі) гривень відшкодування завданої моральної шкоди; 4275 (чотири тисячі двісті сімдесят п`ять) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_11 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: Стрепко Н.Л.