Справа № 606/1451/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мєшкова Надія Федорівна, про визнання визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, звернулась через адвоката Крічфалушій Л.І. до суду із позовною заявою до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мєшкова Н.Ф., у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем його майна за законом є його дочка ОСОБА_1 , за заявою якої була заведена спадкова справа.

ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким заповіла вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема і на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мешкова Н.Ф. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою суду від 05.09.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Крічфалушій Л.І. в судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано заяву, у якій вона просить проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначив, що із позовними вимогами відповідач погоджується.

Третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мєшкова Н.Ф. у судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідок виданих Микулинецькою селищною радою Тернопільського району Тернопільською області від 13.07.2022 за № 38, 177, станом на 1991-1995 роки житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу двору та у вищевказаному житловому будинку були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є спадкоємцем житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Згідно копії рішення виконавчого комітету Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 04.04.2003 за №26, встановлено право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за померлою ОСОБА_2 .

Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 335 від 08.10.2020 власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , однак право власності не зареєстроване.

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 30.09.2020, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 76,2 кв.м., з якої житлова 64,0 кв.м.

Відповідно до висновку про вартість майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , станом на 04.07.2022 становить 101048 (сто одна тисяча сорок вісім) грн.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по 1/2 частині житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.1996, виданого Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області.

Заповіту на вказаний житловий будинок ОСОБА_3 за життя не склав. Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно довідки Теребовлянської державної нотаріальної контори від 14.05.2003 за №32 після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа 14.05.2003 за №318, спадкоємцем по закону на підставі статті 529 ЦК України майна ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_1 .

03.07.1997 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла житловий будинок, що знаходиться у с.Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області та все своє майно, з чого не складалось і де б воно не знаходилось в користь ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.2003, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Струсів, Теребовлянського району, Тернопільської області.

Після її смерті відкрилась спадщина.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. за №531/02-31 від 17.05.2021, вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус не може видати ОСОБА_1 свідоцтво на право власності за заповітом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP 1963 року.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після їхньої смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) в редакції 1963 року.

Згідно статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За умовами статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із статей 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Дочка померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 та успадкувала належний батькам житловий будинок з надвірними будівлями.

Однак, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 524, 525, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР 1963 року, статями 15, 16, 392 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Мєшкова Надія Федорівна про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Микулинецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, , місцезнаходження: вулиця С.Бандери, 11, селище міського типу Микулинці, Тернопільський район, Тернопільська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мєшкова Надія Федорівна, місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 115, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 26 січня 2023 року.

Суддя А.В.Мельник