Провадження № 2/161/3320/23
У Х В А Л А

06 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області:

у складі головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

за участю представника позивача Тертичного Ю.В.,

представника відповідача (через ВКЗ) Шишлова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом адвоката Тертичного Юрія Вікторовича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.07.2022 року відкрито провадження у справі.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про передачу справи на розгляд до Подільського районного суду м. Києва, за місцем знаходження АТ «СК «АРКС» (04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8).

Представника позивача заперечив щодо заявленого клопотання.

Дослідивши клопотання представника відповідача, заперечення представника позивача, матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про захист прав споживачів».

У Листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)» зазначено, що з урахуванням того, що діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII, то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються законом № 1023-XII в частині, не врегульований спеціальним законом.

Цей висновок стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій (розділ «Страхування»).

Спір у даних правовідносинах виник на підставі передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право позивача, як споживача, на належну якість продукції та обслуговування.

У відповідності до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являються також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування- це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг. Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справа за позовами про захист прав споживачів» оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Тому до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають як при укладенні, так і при виконанні договору страхування. Страхувальник є споживачем фінансових послуг, а страховик їх виконавцем.

Відповідний правовий висновок неодноразово був викладений у постановах Верховного Суду в подібних справах тій, що розглядається, зокрема від 28 листопада 2018 року у справі № 591/2192/18, від 06 квітня 2020 року у справі № 643/8146/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 545/2810/18, від 16 червня 2021 року у справі №607/2225/20 та інших.

Позивач обґрунтовує підстави свого позову в тому числі тим, що своїми діями відповідач порушив норми Закону України «Про захист прав споживачів» та його, як споживача, право на вчасне та повне отримання страхового відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають в зобов`язальних правовідносинах на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», предметом якого є майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним йому транспортним засобом (який був об`єктом страхування).

З аналізу укладеного між сторонами договору вбачається, що він спрямований на задоволення особистих потреб позивача, як застрахованої особи.

А тому відносини між сторонами регулюються в тому числі й нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений права на звернення з позовом до ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення страхового відшкодування за місцем свого зареєстрованого проживання, тобто до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд до Подільського районного суду м. Києва є необґрунтованим вимогами закону та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 28, 31, 200, 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача адвоката Шишлова Олександра Євгеновича про передачу справи за позовом адвоката Тертичного Юрія Вікторовича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП за підсудністю - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.11.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк