Номер провадження: 22-ц/813/2675/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Дерезюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк») Борщенка Костянтина Юрійовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року про забезпечення позову до подання позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк»), ОСОБА_2 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на те, що має намір звернутися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк»), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, витребування майна з чужого незаконного володіння та встановлення порядку виконання рішення, шляхом поновлення права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . При цьому заявник припускає, що до подачі нею позову, вказана квартира, яка вибула з її володіння, може бути відчужена банком на користь інших осіб, і тоді захист інтересів позивача буде неефективним.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просила застосувати заходи забезпечення до подачі нею позовної заяви, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії по виселенню ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 із зазначеної квартири; заборонити будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії по забороні володіння, користування та зняття з реєстрації ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 із зазначеної квартири. Просила застосувати зустрічне забезпечення у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено. Застосовано зустрічне забезпечення позову у розмірі 50 000 гривень.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк») Борщенко Костянтин Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання, призначене на 25.04.2023 року на 15:30 годину не з`явилися.

25.04.2023 року від представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк») Борщенка Костянтина Юрійовича надійшла заява про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість його в цей день в іншому судовому засіданні.

25.04.2023 року від представника ОСОБА_2 адвоката Крись Юлії Олександрівни надійшла заява про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність ознайомлення представника з матеріалами справи.

Розглянувши заяви представників сторін про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору.

Таким чином, враховуючи, що вказана справа перебуває в провадженні апеляційного суду ще з січня 2022 року, та апеляційний розгляд вже неодноразово відкладався, з урахуванням того, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги на процесуальну ухвалу, колегія суддів вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що адвокат Крись Ю.О. уклала договір про надання правової допомоги з ОСОБА_2 ще 26.10.2022 року та в січні 2023 року вже зверталась з аналогічним клопотанням про відкладення розгляду справи з 19.01.2023 року на іншу дату, з посиланням на необхідність ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

При цьому, звертаючись з таким самим клопотанням про відкладення розгляду справи з 25.04.2023 року, з посиланням на необхідність ознайомлення представника з матеріалами справи, адвокат Крись Ю.О. не пояснює, що заважало адвокату ознайомитися з матеріалами справи до цього часу, враховуючи, що остання уклала договір з ОСОБА_2 про надання правової допомоги ще 26.10.2022 року та 18.01.2023 року вже зверталася із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст..375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково та накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має намір звернутися з позовом до суду, де предметом спору є саме вказана квартира, і у разі незабезпечення позову у обраний спосіб, захист інтересів позивача буде неефективним, оскільки у разі відчуження квартири, виникнуть обставини, які утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись у грудні 2021 року до суду із зазначеною заявою, ОСОБА_1 зазначала, що має намір звернутися до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк»), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Червинської Ніли Євгенівни про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, витребування майна з чужого незаконного володіння та встановлення порядку виконання рішення, шляхом поновлення права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . При цьому посилалася на те, що 05.10.2021 року приватним нотаріусом Червінською Н.С. прийнято незаконне, на її думку, рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк»). Підставою реєстрації права власності за банком, як вказано в інформаційній довідці, є повідомлення про реєстрацію обтяжень, тоді коли ОСОБА_1 ніяких повідомлень не отримувала. Дії приватного нотаріуса, ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають оскарженню та скасуванню в судовому порядку. Оскільки квартира вибула з її володіння через неправомірні дії нотаріуса, ОСОБА_1 буде ставити питання про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , яка вибула з володіння ОСОБА_1 , через неправомірні, на її думку, дії нотаріуса.

Приймаючи до уваги, що заходи забезпечення позову у вигляді арешту на квартиру відповідають предмету позову, з яким має намір звернутися заявник, колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильної ухвали суду.

На переконання суду, такі заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, з якими має намір звернутися заявник, відповідають предмету спору та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги, що заявник не надала жодних доказів, що вказана квартира може бути відчужена, не спростовують висновків суду, оскільки підставою забезпечення позову може бути обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що за позовом ОСОБА_1 вже існує рішення Приморського районного суду м.Одеси від 09.03.2023 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 (з урахуванням вподальшому зміни позивачем складу сторін) відмовлено, а заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року до подання позовної заяви скасовано.

За таких обставин, оскільки колегія суддів переглядає ухвалу суду першої інстанції станом на момент звернення заявника із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та відповідних порушень з боку суду під час розгляду заяви та забезпечення позову до подання позовної заяви не знаходить, дана ухвала підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» (до зміни найменування АТ «Альфа-Банк») Борщенка Костянтина Юрійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 12.05.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова