ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1454/21 Номер провадження 22-ц/814/1321/23Головуючий у 1-й інстанції Ульяніч І.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат за порушення грошових зобов`язань

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 151 257,21 грн. за прострочення виконання ОСОБА_1 грошового зобов`язання, визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі №2-2944/2009 від 22.10.2009 року, з яких три проценти річних від простроченої суми - 39 900,82 грн., інфляційні втрати - 111 356,39 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (в подальшому назву було змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА») (далі - ПАТ «КБ «НАДРА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/4/26/2007/840-К/566, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 36 330,00 доларів США під 12,99 % річних строком до 18.02.2022 року.

Відповідно до пункту 2 кредитного договору № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року в якості забезпечення ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, можливих штрафних санкцій, вона передала в іпотеку предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ВАТ КБ «НАДРА» свої зобов`язання за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року виконало.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2 - 2944/2009 від 22.10.2009 року позовні вимоги ВАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , третя особа: КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «НАДРА» заборгованість по кредиту у розмірі 336 424,14 грн., яка складається із суми заборгованості по кредиту у розмірі 269 746,41 грн., суми нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 56 654,88 грн., суми штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 10 022,85 грн., судовій збір 1 700 грн. та 250 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки № 6/4/2007/980-1/567 від 20.02.2007 р., а саме: нерухоме майно, двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 , та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №238, шляхом його продажу ВАТ комерційний банк «НАДРА» (м. Київ, вул. Артема, 15) з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною не нижче 203 900 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а також надання ВАТ КБ «НАДРА» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Станом на даний час рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2-2944/2009 від 22.10.2009 року не скасоване і є чинним.

19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року, договором іпотеки № 6/4/26/2007/980-1/567 від 20.02.2007 року, посвідченим, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В., за реєстровим № 241, що підтверджується договором № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року, витягом з додатку № 1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року та платіжним дорученням № 205 від 15 травня 2020 року «оплата за лот № GL3N217258, учасника ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС».

Станом на 22 лютого 2021 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2-2944/2009 р. від 22 жовтня 2009 року ОСОБА_1 не виконано.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» підлягають стягненню три проценти річних від суми заборгованості за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року у розмірі 336 424,14 грн., що за період з 12.03.2017 по 22.02.2021 становить 39 900,82 грн. (336 424,14 грн. х 3%/100 % / 365 днів х 1444 днів). Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума інфляційного нарахування на суму боргу у розмірі 336 424,14 грн. Так за період з 12.03.2017 по 22.02.2021 в Україні зведений індекс інфляції склав 1,33. Таким чином, сума інфляційного нарахування на суму боргу у розмірі 336 424,14 грн. за період з 12.03.2017 по 22.02.2021, яка підлягає стягненню ОСОБА_1 на користь TOB «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», складає 111 356,39 грн.

Також, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2-2944/2009 р. від 22 жовтня 2009 року, з урахуванням Договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19 травня 2020 року, у розмірі 151257,21 грн., а саме: три проценти річних від простроченої суми - 39 900,82 грн., інфляційні втрати - 111 356.39 грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Європартнер Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю " ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС ".

Апелянт вказує , що оскаржуване рішення було прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Вказує, що до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20 січня 2007 року , у зв`язку із укладенням договору про відступлення права вимоги між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» від 19 травня 2020 року.

Зазначає, що боржником 11 років не здійснювалося жодних дій для погашення заборгованості що виникла у неї перед ПАТ КБ «НАДРА» правонаступником якого є ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», з огляду на що позивач вважає що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних та інфляційних витрат.

Посилається на те, що наявність рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором , яке боржник не виконав не припиняє правовідносин сторін цього договору , не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України за весь час прострочення.

Апелянт просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року , та ухвалити нове, яким позов ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог, заслухавши доводи представника відповідача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що 20 лютого 2007 року між ВАТ комерційний банк «НАДРА», в подальшому назву було змінено на ПАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/4/26/2007/840-К/566, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 36 330,00 доларів США під 12,99 % річних, строком до 18.02.2022 року.

Відповідно до пункту 2 кредитного договору № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року в якості забезпечення ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, можливих штрафних санкцій, вона передала в іпотеку предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ..

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі № 2 - 2944/2009 від 22.10.2009 року позовні вимоги ВАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ Комерційний банк «НАДРА» заборгованість по кредиту у розмірі 336 424,14 грн., яка складається із суми заборгованості по кредиту у розмірі 269 746,41 грн., суми нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 56 654,88 грн., суми штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 10 022,85 грн., судовій збір 1 700 грн. та 250 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 6/4/2007/980-1/567 від 20.02.2007 р., а саме: нерухоме майно, двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №238, шляхом його продажу ВАТ комерційний банк «НАДРА» (м. Київ, вул. Артема, 15) з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною не нижче 203 900 грн., з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», а також надання ВАТ комерційний банк «НАДРА» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Відомості щодо виконання даного рішення та реалізації предмета іпотеки матеріали справи не містять.

19 травня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено Договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги, згідно реєстру у Додатку № 1, зокрема наступне право вимоги: кредитний договір № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007.

Згідно п. 2, 3 зазначеного Договору Новий кредитор в день укладання цього договору, але не раніше отримання Банком коштів в повному обсязі, відповідно до п. 4 Договору, набуває усіх прав Кредитора за договором, включаючи право вимагання від боржників належного виконання зобов`язань. Новий кредитор зобов`язаний повідомити боржників протягом 5 днів з дня набрання чинності договором про відступлення прав вимоги.

З 04.02.2011 ВАТ КБ «НАДРА» здійснювало фінансову діяльність, як акціонерне товариство публічного типу. У зв`язку з приведенням статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій реакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «НАДРА» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА». ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «НАДРА». Станом на даний час ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в стані припинення (ліквідації).

Як на підставу заміни сторони виконавчого провадження, позивач посилається на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова у цивільній справі №2-2944/2009 від 22.02.2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕРФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено сторону виконавчого провадження - стягувача, у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2009 року по справі № 2-2944/2009 за позовом ВАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» та надає її роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивач просить стягнути з відповідача зазначені суми за період з 12.03.2017 року по 22.02.2021 року.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язань, суд, встановивши, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2009 року на користь ВАТ КБ «НАДРА» з відповідача стягнуто заборгованість по кредиту у розмірі 336424 грн., та звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_3 , зазначивши, що 19 травня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено Договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» не було стороною кредитного договору, а також оскільки позивачем не надано ухвали про заміну сторони виконавчого провадження з відміткою про набрання законної сили.

З таким висновком не погоджується колегія суддів.

За змістом положень статті 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків,викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц(провадження № 14-154цс18),від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц(провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України

Судом першої інстанції встановлено,що 20 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №6/4/26/2007/840-К/566, за умовами якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 36 330 доларів США зі сплатою12,99% річних з щомісячним погашенням основної заборгованості у сумі 464 доларів США , та кінцевим терміном погашенням основної заборгованості до 18.02.2022 року включно.

В забезпечення виконання Кредитного договору № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20 липня 2007 між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , відповідачем була передана нерухомість в забезпечення виконання нею своїх кредитних зобов`язань перед позивачем відповідно Договору іпотеки №6/6/2007/980-1/567 від 20 лютого 2007 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2009 року на користь ВАТ КБ «НАДРА» з відповідача стягнуто заборгованість по кредиту у розмірі 336 424 грн., та звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_3 .(а.с.7-10)

Як вбачається з матеріалів справи, рішення на час винесення ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 лютого 2021 року про заміну сторони у виконавчому провадженні не виконане.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 83ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що станом на час звернення позивача до суду, рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2009 року, у справі № 2-2944/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за Кредитним договором №6/4/26/2007/840-К/566 від 20 липня 2007 року у розмірі 336424 грн., та звернення стягнення на майно ( кВ. АДРЕСА_3 ) виконано не було.

Статтею 512ЦК України визначений перелік підстав заміни кредитора у зобов`язанні. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір №GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.02.2007 року, договором іпотеки № 6/4/26/2007/980-1/567 від 20.02.2007 року, посвідченим, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В., за реєстровим № 241, що підтверджується договором № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року, витягом з додатку № 1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року та платіжним дорученням № 205 від 15 травня 2020 року «оплата за лот № GL3N217258, учасника ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС».(а.с.41-42)

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і новий кредитор не обумовлювали змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, зокрема зазначили у п.2 Договору про відступлення прав вимоги, що новий кредитор набуває права вимоги Баку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб зазначених у Додатку №1 до цього договору , включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб , до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту(( та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами ) та /або договорами застави, з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них , згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначеному цим Договором .

За вказаних обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги нового кредитора ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язань, не підлягають задоволенню з тих підстав, що новий кредитор не є стороною кредитного договору.

За наданим суду першої інстанції розрахунком позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати за період з 12.03.2017 року по 22.02.2021 року в розмірі 151 257,21 грн., з яких: три проценти річних від простроченої суми 39 900,82 грн., інфляційні витрати 111 356,39грн.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором,яке боржник не виконав,не припиняє правовідносин сторін цього договору,не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум,передбачених статтею 625цього Кодексу,за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2009 році зобов`язання відповідача зі сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, яке на час звернення до суду з вказаним позовом не виконане відповідачем.

Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, а отже і на час, який зазначає позивач станом на 22 лютого 2021 року.

Отже, з відповідача підлягають стягненню грошові кошти за прострочення грошового зобов`язання, визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2009 року, у справі №2-2944/2009 , а саме:

- три проценти річних від суми заборгованості за кредитним договором № 6/4/26/2007/840-К/566 від 20.07.2007 року у розмірі 336424,14 грн., що станом на 22.02.2021 року становить 31 135,35 грн. (336 424,14 грн. х 3% / 100% х 1127 днів/365 (період з 22.02.2018 року по 22.02.2021 року) = 31 135,35 грн.);

- інфляційні втрати у розмірі 67 957,66 грн. (336 424,14 грн. х (сукупний індекс інфляції) / 100% - 336 424,14 грн. = 67 957,66 грн. (період з 22.02.2018 року по 22.02.2021 року)).

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.2, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошових коштів у розмірі 99 093,01 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання,визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова районного від 22 жовтня 2009 року у цивільній справі №2-2944/2009.

В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141ЦПК України Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» має право на компенсацію відповідачем ОСОБА_1 суми судового збору,сплаченого за подання позовної заяви,пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1486,85 грн.,суми судового збору,сплаченого за подання апеляційної карги,пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2230,27 грн., всього 3717 гривень 12 копійок,.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 99 093 гривень 01 копійок за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2009 року у цивільній справі №2-2944/2009.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» судовий збір в розмірі 3717 гривень 12 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов