ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/3750/21

провадження № 22-ц/4809/127/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя доповідач) Дуковського О.Л.

суддів Голованя А.М., Дьомич Л.М.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач Житлово будівельний кооператив №12;

відповідач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Васечко Олексій Ігорович.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Житлово будівельного кооперативу №12 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2022 року, у складі головуючого судді Андріянова С.М. у справі за позовом Житлово будівельного кооперативу №12 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року голова правління Житлово-будівельного кооперативу №12 (далі ЖБК №12) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , який належить житлово-будівельному кооперативу №12.

Вказував, що ЖБК №12 є балансоутримувачем та здійснює обслуговування і утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач як власник квартири, за період з 05.11.2020 по 01.11.2021 не сплачував за утримання будинку та прибудинкової території, а тому утворилась заборгованість.

Просить стягнути із відповідача заборгованість за комунальними внесками у розмірі - 3482,35 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі - 104 грн. 47 коп., індекс інфляції за весь час прострочки платежу, витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи та понесені витрати на оплату судового збору.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Вказує, що суд помилково послався на те, що відповідач не був членом ЖБК 12, а тому не має сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території.

Вважає, що відповідач як власник квартири має виконувати Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та статут ЖБК 12, а саме сплачувати за утримання будинку та прибудинкової території.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Вказує, що позивач не пропонував відповідачу будь яких пропозицій щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинку чи виконання робіт з утримання будинку, а надання житлово комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, що визначено Законом України «Про житлово комунальні послуги».

У відзиві просить вирішити питання про розподіл судових витрат, надавши договір про надання правової допомоги №03/11-2022 від 21.11.2022 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 не є, та ніколи не був членом ЖБК №12 та заяви про вступ до кооперативу не подавав, будь-які пропозицію щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинку чи виконання робіт з утримання будинку та сам договір на отримання такого роду послуг з позивачем не отримував та не підписував, а тому не перебуває із відповідачем у договірних і зобов`язальних відносинах.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та з того часу є її власником. (а.с.59-64)

Із Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №836933 вбачається, що ЖБК № 12, як юридична особа, зареєстровано 24.06.1997 (а.с.11).

Статут ЖБК № 12 в редакції від 17.12.2016, було затверджено Загальними зборами членів ЖБК №12 (протокол №9 від 20.02.2016 року).

Відповідно до статуту, ЖБК №12 є обслуговуючим кооперативом, неприбутковою організацією. Власники квартир і нежилих приміщень зобов`язані виконувати вимоги діючого законодавства і статуту кооперативу, який розроблений та затверджений рішенням загальних зборів членів кооперативу (а.с.12-19).

Згідно додатку 1 до протоколу №14 від 16.02.2020 загальних зборі членів ЖБК №12 «Перелік послуг, кошторис планових витрат та розрахунок тарифу на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком ЖБК №12, що розташований за адресою: вул.Михайла Грушевського, 35, м.Світловодськ (загальна площа будинку 4959.23 кв.м.)»;

В матеріалах справи міститься відомості про перелік і вартість послуг, що надані ЖБК №12 власнику квартири АДРЕСА_3 у листопаді-грудні 2020 року, у січні-жовтні 2021 року ( а.с. 19-22).

Відповідно до преамбули Закону України «Про кооперацію» цей Закон визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

В ст.2 Закону України «Про кооперацію» зазначено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

В ст.6 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Статут Житлово-будівельного обслуговуючого кооперативу №12 в редакції від 17.12.2016 , який було затверджено загальними зборами членів Житлово-будівельного обслуговуючого кооперативу №12 (протокол №9 від 20.02.2016) є документом, який регулює діяльність кооперативу, порядок його створення, реорганізації та ліквідації, а також регулює відносини між членами кооперативу та членами кооперативу і самим кооперативом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 не є членом ЖБК №12.

В матеріалах справи відсутні докази про вступ відповідача до кооперативу, а позивач у свою чергу не подавав відповідачу пропозицій щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинку чи виконання робіт з утримання будинку.

Договір про надання послуг з утримання будинку чи виконання робіт з утримання будинку між сторонами не було укладено, що підтверджує і позивач.

Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Згідно зі п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги»).

Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, з підстав його недоведеності, оскільки відповідач не є членом кооперативу, статутом якого визначено, що члени кооперативу здійснюють комунальні внески по утриманню будинку та прибудинкової території , а також відсутності договірних відносин між сторонами щодо надання відповідачу таких послуг позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Житлово будівельного кооперативу №12 - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

27.02.2023 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

А.М. Головань