Справа №273/2111/23
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

24.10.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 5200,00 грн за договором про надання правничої допомоги №15/02/2 від 15.02.2023 р.

На підставі розпорядження виконуючого обов`язки голови Баранівського районного суду Житомирської області від 26.09.2023 р. матеріали цивільної справи №273/211/23 направлено на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 р. для розгляду вказаної цивільної справи головуючим суддею визначено Стрілецьку О.В.

18.10.2023 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України до суду з ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, згідно яких останній зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що даний позов не підсудний Богунському районному суду м. Житомира.

В розпорядженні виконуючого обов`язки голови Баранівського районного суду Житомирської області про вирішення питання про направлення справи на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира зазначено, що у зв`язку з неможливістю утворити в Баранівському районному суді Житомирської області склад суду для розгляду даної справи, остання підлягає направленню до Богунського районного суду м. Житомира як суду, який є максимально наближений до місця здійснення діяльності адвокатом Грабчуком О.В.

Наведене обгрунтування направлення справи до Богунського районного суду м. Житомира не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства з огляду на наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Питання визначення територіальної підсудності справ врегульовано параграфом 3 глави 2 ЦПК України.

Правила визначення загальної підсудності регламентовані ст. 27 ЦПК України, відповідно до частини 1 якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виходячи зі змісту заявлених вимог та предмета позову, на нього розповсюджуються загальні правила визначення територіальної підсудності - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Норми ЦПК України взагалі не передбачають можливість визначення підсудності за місцем здійснення адвокатської діяльності позивачем у справі.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною 4 статті 31 ЦПК України визначено, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Найбільш територіально наближеним до Баранівського районного суду Житомирської області є Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Більше того, саме в межах територіальної юрисдикції Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області знаходиться зареєстроване місце проживання відповідача в даній справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічну правову позицію Європейський суд з прав людини також висловив у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

З урахуванням вимог чинного законодавства та встановлених фактичних обставин, суддя дійшов висновку, що підстави для направлення даної справи для розгляду до Богунського районного суду м. Житомира відсутні.

Суд вважає, що прийняття до свого провадження зазначеної цивільної справи на підставі розпорядження виконуючого обов`язки голови Баранівського районного суду Житомирської області призведе до вирішення спору судом з порушенням правил підсудності, що є підставою для скасування судового рішення.

На наведених обставин на підставі вимог ст. 31 ЦПК України матеріали цивільної справи №273/2111/23 підлягають направленню до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №273/2111/23 направити за підсудністю до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Стрілецька