У Х В А Л А

05.01.2023 Справа №607/6443/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Віконт» звернулося до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Віконт» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 26 жовтня 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області прийнято рішення у справі №607/6443/20, яким вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22 від 23 вересня 2016 року в розмірі 531 049,53 грн (п`ятсот тридцять одна тисяча сорок дев`ять гривень 53 копійки), яка складається з: 378 000,00 грн (триста сімдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) - основна сума боргу, 111 883,78 грн (сто одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 78 копійок) - інфляційні втрати, 41 165,75 грн (сорок одна тисяча сто шістдесят п`ять гривень 75 копійок) - 3 % річних.

Вказане рішення суду перебуває на виконанні у приватного виконавця Медих А.І.

24 лютого 2022 року у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації на всій території України введено воєнний стан. Тернопільською військовою адміністрацією департаментом агропромислового розвитку 24 лютого 2022 року на підставі листа департаменту агропромислового розвитку обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року №М20/1.4ДСК (документ з обмеженим доступом) товариству з обмеженою відповідальністю «Віконт» доведено мобілізаційне завдання на виробництво борошна для забезпечення функціонування національної економіки в особливий період.

Відповідно до доведеного мобілізаційного завдання Тернопільською обласною військовою адміністрацією укладено договір обліковий номер від 24 лютого 2022 року №М40/1.4ДСК (документ з обмеженим доступом) на виробництво борошна в особливий період.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що станом на сьогодні склалися обставини, які об`єктивно унеможливлюють виконання вказаного рішення суду, а відтак просить відстрочити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2021 до закінчення особливого періоду військового стану.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд даної справи без його участі, заяву про відстрочення виконання судового рішення підтримує в повному обсязі та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак його представник подав заяву про розгляд даної справи без їх участі, вважає, що заява про відстрочення виконання судового рішення до задоволення не підлягає, у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2021 ухвалено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22 від 23 вересня 2016 року в розмірі 531 049,53 грн (п`ятсот тридцять одна тисяча сорок дев`ять гривень 53 копійки), яка складається з: 378 000,00 грн (триста сімдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) основна сума боргу, 111 883,78 грн (сто одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 78 копійок) інфляційні втрати, 41 165,75 грн (сорок одна тисяча сто шістдесят п`ять гривень 75 копійок) 3 % річних, а також, 5 310,49 грн (п`ять тисяч триста десять гривень 49 копійок) сплаченого судового збору.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12.05.2022 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2021 залишено без змін.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, відстрочення виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведене дає підстави для висновку про те, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.

При цьому, надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Суд вважає, що обставини, на які посилається представник заявника, не можна розцінюватись як такі, що є особливими або винятковими, та у відповідності до приписів статті 435 ЦПК України, унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.

Департаментом агропромислового розвитку Тернопільської обласної військової адміністрації повідомлено, що листом від 08.12.2022 № 1-873/1.4 департаментом надано відповідь на звернення директора товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт». Відповідно до доведеного мобілізаційного завдання укладено договір обліковий номер від 24.02.2022 № М40/1.4ДСК на виробництво борошна в особливий період. Відомості, про причини неможливості виконання мобілізаційного завдання відповідно до укладеного договору на виробництво борошна в особливий період та про стан справ товариства, в департамент не надходили.

Сам факт доведення мобілізаційного завдання, у зв`язку із збройною агресією російської федерації на територію України, не свідчить про обставини, які ускладнюють, або роблять неможливим виконання рішення суду, а тому, не може бути підставою для відстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Крім цього, суд враховує, що судове рішення ухвалено у жовтні 2021 року, яке вступило в законну силу 12.05.2022, однак з того часу відповідачем дане судове рішення не виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про недоведеність заявником належними та допустимими доказами підстав для відстрочення виконання рішення суду, а тому, заява ТОВ «Віконт» про відстрочення виконання рішення не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 354, 435 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Віконт» про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 05 січня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко