Справа 206/1007/22
Провадження 2-др/206/11/23
31 жовтня 2023 року м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Поштаренко О.В.
за участю секретаря Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву представника відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Світлика О.М. про ухвалення додаткового рішення за позовною заявою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, набуття майна у спільну сумісну власність та визнання права власності на 1/2 частини,-
Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 09 жовтня 2023 року по цивільній справі № 206/1007/22 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, набуття майна у спільну сумісну власність та визнання права власності на 1/2 частини відмовлено в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Світлик О.М. подав до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу, які становлять 54 800 гривень.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 , адвокат Савко В.В. через канцелярію Самарського районного суду міста Дніпропетровська надав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Крім того, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.246ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України).

Статтею 133ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі відмови в позові- на позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:

1) їх дійсність;

2) необхідність;

3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено судом, між відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та адвокатом Світлик Олегом Мирославовичем укладені договори про надання правової допомоги від 16.03.2023 року №14/2023 та № 15/2023 відповідно, предметом яких є надання клієнтам правової допомоги у цивільній справі №206/1007/22.

На підтвердження наданих послуг адвокатом Світлик О.М. суду надані договори про надання правової допомоги, розписки про отримання грошових коштів від відповідачів, за підписом лише адвоката Світлик О.В. та акти приймання-передачі наданих послуг №14/2023 та № 15/2023 від 12.10.2023 року, згідно з якими вартість наданої правової допомоги складає 27400 кожному з відповідачів, загальна вартість становить становить 54 800,00 гривень.

Однак, суд вважає вказану суму необгрунтованою, завищеною та неспівмірною наданим послугам, а відтак такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Представник відповідачів адвокат Світлик О.М. надав відповідачам правову допомогу за однаковими за змістом договорами.

Інтереси відповідачок не були відмінними одна від одної і надані документи суду по справі № 206/1007/22 надавалися в одному екземплярі, з визначенням однієї позиції відповідачок, як і всі інші послуги, які виконувалися один раз для обох відповідачок одразу. Натомість сплата стягувалась подвійна.

Половина судових засідань (згідно наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань) тривала до 30 хвилин. Крім того, враховуючи наявність укладених договорів з кожною відповідачкою окремо, адвокат просить стягнути з позивача 4000 грн. за кожне судове засідання, що вочевидь суперечить співрозмірності витречаного часу на розгляд справи та розумності оплати послуг наданих адвокатом Світликом О.М.

Відповідно до вимог чинного законодавства розмір витрат пов`язаних з правовою допомогою також входить до предмету доказування та має бути підтверджений відповідними доказами оформленими в установленому законом порядку, а саме: квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо.

Вказана обставина узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження 61-15441св19).

Натомість такі докази долучені до матеріалів справи не були.

Що стосується наданих адвокатом Свтликом О.М. розписок суд відноситься до них критично, оскільки як встановлено в судовому засіданні при розгляді справи 206/1007/22 відповідачки перебували поза межами території України і до України за весь час розгляду справи не поверталися.

А відтак, суд вважає за доцільне, виходячи з засад розумності, співмірності та справедливості заявлених вимог адвоката Світлик О.В. частково задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в розмірі 15000 грн.

Таким чином, оскільки заява про витрати на професійну правничу допомогу надійшла до Самарського районного суду міста Дніпропетровська після ухвалення рішення, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Світлик О.М. - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №206/1007/23 за позовною заявою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, набуття майна у спільну сумісну власність та визнання права власності на 1/2 частини,

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь адвоката Світлика Олега Мирославовича, РНОКПП НОМЕР_2 (свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серя ТР №000462 від 25.06.2021 року) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 03.11.2023 року.

Суддя О.В. Поштаренко