Справа № 444/73/23
Провадження № 2/444/298/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

26 січня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (вул. Васильківська, 14, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

09 січня 2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги наступним. 21.10.2021 р. по а/д М-09 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача, транспортного засобу «Dacia», д.н.з. НОМЕР_3 , транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 та транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 . Внаслідок ДТП транспортні засоби та причеп отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також встановлено факт, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, оскільки відповідач перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічно-комплектний стан транспортного засобу, шини мали місцеві пошкодження, що оголяли кард та внаслідок чого середнє колесо з правої сторони причепу тріснуло. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 (Відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-205115847. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Dacia» д.н.з. НОМЕР_6 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ, склала 12967,87 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 20.12.2021 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 1.500,00 грн..) в сумі 9346,00 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРЕГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 9346,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda», д.н.з. НОМЕР_5 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 23607, 98 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 08.12.2021 р. між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 1.500,00 грн) в сумі 16700,00 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 16700,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахуванням ПДВ, склала 28562,10 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 15.12.2021 р, між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 1.500,00 грн.) в сумі 27062,10 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 27062,10 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 53 108,10 грн. Відповідачу були направлені вимоги про виплату грошових коштів, однак відповідач добровільно грошових коштів позивачу не сплатив. Просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» (код за , рахунок НОМЕР_8 в AT «КБ «ПриватБанк») грошові кошти в розмірі 87676 (вісімдесят сім тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 77 коп., з яких: - сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 53108,10 грн.; - інфляційні витрати в розмірі 13660,84 грн; - пеня в розмірі 19315,39 грн; - 3 % річних в розмірі 1592,44 грн.; стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» (код за , рахунок НОМЕР_8 в AT «КБ «ПриватБанк») витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір за подання позовної заяви.

Відповідач не подав відзив на позов.

Позивач у судове засідання не прибув, однак подав клопотання, в якому просив слухати справу без участі позивача, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-205115847 вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ».

Як вбачається з копії постанови Радехівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року 21.10.2021 р. по а/д М-09 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача, транспортного засобу «Dacia», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби та причеп отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також встановлено факт, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, оскільки відповідач перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічно-комплектний стан транспортного засобу, шини мали місцеві пошкодження, що оголяли кард та внаслідок чого середнє колесо з правої сторони причепу тріснуло.

З копії ремонтної калькуляції по транспортному засобу «Dacia», д.н.з. НОМЕР_3 , заяви на виплату страхового відшкодування на суму 9346,00 грн., страхового акту № 34255/1 від 21.12.2021 року по договору № ЕР-205115847 по страховому випадку 21.10.2021 року та платіжного доручення № 10840 від 22.12.2021 року вбачається, що позивачем виплачено страхове відшкодування згідно страхового акту № 34255/1 від 21.12.2021 року в сумі 9346,00 грн.

З копії ремонтної калькуляції по транспортному засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 , заяви на виплату страхового відшкодування на суму 16700,00 грн., страхового акту № 34255/1/1 від 09.12.2021 року по договору № ЕР-205115847 по страховому випадку 21.10.2021 року та платіжного доручення № 2001 від 09.12.2021 року вбачається, що позивачем виплачено страхове відшкодування згідно страхового акту № 34255/1/1 від 09.12.2021 року в сумі 16700,00 грн.

З копії ремонтної калькуляції по транспортному засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 , заяви на виплату страхового відшкодування на суму 27062,10 грн., страхового акту № 34255/2/1 від 17.12.2021 року по договору № ЕР-205115847 по страховому випадку 21.10.2021 року та платіжного доручення № 10727 від 17.12.2021 року вбачається, що позивачем виплачено страхове відшкодування згідно страхового акту № 34255/2/1 від 17.12.2021 року в сумі 27062,10 грн.

З копії вимоги №34255/1 від 21.12.2021 р. вбачається, що позивачем відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 9346,00 грн.

З копії вимоги №34255/1/1 від 09.12.2021 р. вбачається, що позивачем відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 16700,00 грн.

З копії вимоги №34255/2/1 від 17.12.2021 р. вбачається, що позивачем відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 27062,10 грн.

З копії договору № 34255 про надання професійної правничої допомоги від 24.10.2022 року вбачається, що позивачем та адвокатом Стецюра О.В. укладено цей договір щодо представництва інтересів клієнта в Жовківському районному суді Львівської області про стягнення на користь клієнта страхового відшкодування з ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.10.2021 р., з вини водія транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.10.2021 р. по а/д М-09 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача, транспортного засобу «Dacia», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби та причеп отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також встановлено факт, що ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, оскільки відповідач перед виїздом не перевірив, не забезпечив технічно-комплектний стан транспортного засобу, шини мали місцеві пошкодження, що оголяли кард та внаслідок чого середнє колесо з правої сторони причепу тріснуло, що підтверджується копією постанови Радехівського районного суду Львівської області від 09 листопада 2021 року.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на умовах договору страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно пп. «г» ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що відповідач своїми неправомірними діями завдав шкоди майну третіх осіб, позивач як страховик виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, а тому до нього у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З копій вимоги №34255/1 від 21.12.2021 р., вимоги №34255/1/1 від 09.12.2021 р., вимоги №34255/2/1 від 17.12.2021 р. вбачається, що позивач просив відповідача відшкодувати суму виплаченого потерпілим страхового відшкодування. Однак станом на день розгляду справи суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що позивачем таке відшкодування здійснено.

Таким чином позовні вимоги щодо стягнення з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання, в користь позивача 3 % річних та інфляційних витрат потрібно задовольнити.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання, яку нараховує в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за день прострочення.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку

України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» Цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Відтак цей Закон не підлягає застосуванню в даному випадку.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі).

Однак, суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що між сторонами існують чи існували колись договірні відносини в частині встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання щодо відшкодування виплат потерпілим у ДТП у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, в свою чергу, в позовній заяві жодним чином не мотивує стягнення з відповідача в його користь пені, не посилається щодо цього на будь-яку норму закону, яка би встановлювала такий обов`язок відповідача.

За таких обставин, в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача пені потрібно відмовити.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги потрібно задовольнити частково.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача в користь позивача потрібно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову, та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Керуючись статтями 993, 1166, 1187 ЦК України, ст. 22, 27, 29, 38 Закону України «Про страхування», статтями 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» (код за , рахунок НОМЕР_8 в AT «КБ «ПриватБанк») грошові кошти в розмірі 68361 грн. 38 коп., з яких: - сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 53108,10 грн.; - інфляційні витрати в розмірі 13660,84 грн; - 3 % річних в розмірі 1592,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» (код за , рахунок НОМЕР_8 в AT «КБ «ПриватБанк») витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3898 грн. 49 коп. та судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1934,43 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Одночасно роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.