Справа №717/1912/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув в залі суду смт. Кельменці за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивачка подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу, що становить 110000 гривень та судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді, а саме 1100 гривень судовий збір та 2000 гривень за надання правової допомоги захисником.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає.

Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_2 отримав у борг грошові кошти у розмірі 110000 гривень у якості позики від ОСОБА_1 . Відповідач зобов`язався повернути кошти до 31 грудня 2022 року. Вказана обставина стверджується розпискою від 19 листопада 2021 року.

Частиною 1 ст.15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також органи і особи, уповноважені захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 ЦК встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК).

Частинами 3, 4 ст.545 ЦК передбачено, що наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами ст.527 ЦК боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Судом встановлено, що оригінал боргової розписки від 19 листопада 2021 року перебуває в позикодавця, отримані позичальником кошти кредитору не повернуті.

За таких обставин, установивши, що вказана розписка від 19 листопада 2021 року підтверджує отримання ОСОБА_2 від позивачки як позику коштів у розмірі 110000 гривень, суд вважає, що сума боргу підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

З відповідача на користь позивачки слід стягнути 110000 гривень в рахунок повернення боргу.

Вказані вище обставини стверджується взаємним зв`язком наявних у справі доказів, досліджених судом, у їх сукупності.

Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1100 гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог та 2000 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 11,12,15,16,509,525,526,540,545,599,601,604-609,612, 625, 629, 1046 1051, Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,206, 209,258,263,264,265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 110 000 (сто десять тисяч) гривень в рахунок повернення боргу за договором позики від 19 листопада 2021 року, 1100 (одну тисячу сто) гривень в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2023 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: