Справа № 617/2033/21
Номер провадження 2/948/388/22
09.02.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді Косик С.М.
за участю секретаря Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку,
у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вІн є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 з 01.03.2011 року зареєстрований в його будинку, оскільки він був одружений на його доньці ОСОБА_3 , натомість з грудня 2013 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації, ніяких його особистих речей в будинку немає. Позивач стверджує, що наявність реєстрації відповідача, який не несе витрат по утриманню житла, порушує його права, а тому просить позбавити ОСОБА_2 права користування вказаним житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку.
Ухвалою від 21.12.2021 Вовчанський районний суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18), а 31.01.2022 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 27).
У жовтні 2022 року справа надійшла до Машівського районного суду Полтавської ласті, як до суду, якому на підставі розпорядження Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» визначено територіальну підсудність судових справ Вовчанського районного суду Харківської області (а.с.31).
Своєю ухвалою від 31.10.2022 року Машівський районний суд прийняв справу до свого провадження та призначив судовий розгляд по суті (а.с.32).
У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в порядку, визначеному Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду, оскільки поштове відділення за місцем проживання сторін тимчасово не працює, позивач також смс повідомлення (а.с.33-43).
Позивач 31.01.2022 року подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с.25), відповідач причини неявки не повідомив, клопотань не подав.
Суд, враховуючи що сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та враховуючи заяву позивача, вирішив розглянути справу за відсутності сторін та відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 27.11.2003 року (а.с.11).
За цією ж адресою позивач і відповідач зареєстровані (а.с. 17).
Рішенням Вовчанського районного суду від 27.08.2015 року шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.12,13). Вказаним судовим рішенням установлено, що сімейні відносини між сторонами припинені в 2014 році.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із частиною четвертою статті 156 Житлового кодексу Української РСР(далі - ЖК УРСР), до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК УРСР. Положеннями частини другої статті 64 ЖК УРСР, передбачено, до членів сім`ї наймача належать дружина (чоловік) наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно з частиною другою статі 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що оскільки відповідач понад рік без поважних причин не проживає в належному позивачу будинку, де він зареєстрований, тим самим порушує його право на користування та розпорядження своїм майном, відповідач не надав доказів того, що позивач чинить йому перешкоди у проживанні у спірному житлі чи він не міг там проживати з інших об`єктивних причин, а тому дійшов висновку, що відповідача потрібно визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С. М. Косик