К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року місто Київ

справа № 756/8127/16-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/768/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Шролик І.С. від 10 травня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадима Івана Сергійовича, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство "Прайм-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Волков А.Ю.,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нещадного І.С.

Скарга мотивована тим, що 26 грудня 2018 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 756/3170/17 про примусове стягнення з ПАТ "Прайм-Банк" на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 9 320 грн. 80 коп.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, правонаступником якого є Шевченківський відділ державної виконавчої служби

у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 від 21 січня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58113461 з примусового виконання виконавчого листа № 756/3170/17.

В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що старший державний виконавець Городня Г.Ю. звільнилась з роботи, виконавчий лист № 756/3170/17 від 26 грудня 2018 року втрачено, через що виконавчі дії не проведено у встановлений законом строк.

17 вересня 2021 року стягувач здійснив спробу ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження у державного виконавця Коваленка Є.І., який здійснював виконання судового рішення, однак виконавець не надав для ознайомлення матеріали виконавчого провадження. Йому стало зрозуміло, що однією з причин ненадання матеріалів для ознайомлення було неотримання дублікату виконавчого листа № 756/3170/17.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії та бездіяльність начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - державного виконавця Нещадима І.С. та державного виконавця Коваленка Є.І. під час виконання виконавчого провадження № 58113461 з 21 січня 2019 року по 22 вересня 2021 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника Нещадима І.С. щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення суду в межах виконавчого провадження № 58113461. В іншій частині скарги відмовлено.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що начальник виконавчої служби допустив протиправну бездіяльність щодо здійснення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання судового рішення в межах виконавчого провадження № 58113461. В той же час, порушення у діях державного виконавця Коваленка Є.І.відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволених вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що станом на момент перебування виконавчого провадження № 58113461 на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києвіначальником був ОСОБА_3 , а тому висновок суду про визнання протиправною бездіяльність начальника

Нещадима І.С. є помилковим. Крім того, до повноважень начальника виконавчої служби не належить контроль за надсиланням вихідної кореспонденції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву.

23 листопада 2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та направлення її до Міністерства юстиції України.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутність у якому також просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а раніше подане клопотання про постановлення окремої ухвали - задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання також не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що постановою Київського апеляційного суду від 6 листопада 2018 року скасовано заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 8 лютого 2017 року і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "Прайм-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обов`язків, відмовлено. Стягнуто з ПАТ "Прайм-Банк" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 9 312 грн. 80 коп.

26 грудня 2018 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 756/3170/17 про примусове стягнення з ПАТ "Прайм-Банк" на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 9 312 грн. 80 коп.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, правонаступником якого є Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 від 21 січня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58113461 з примусового виконання виконавчого листа № 756/3170/17.

29 січня 2019 року від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Прайм-Банк" на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києвінадійшло повідомлення про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із розпочатою 14 січня 2015 року процедурою ліквідації банку боржника та її продовження до 13 січня 2020 року (том І а.с. 222).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у

місті Києві Городної Г.Ю. від 19 березня 2019 року скасовано раніше прийнятий нею документ "постанову про відкриття виконавчого провадження" від 21 січня 2019 року на підставі частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження"(том І а.с. 223).

19 березня 2019 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання на підставі пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 224).

З відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції К-8263 від 18 серпня 2021 року на звернення ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року убачається , що стягувачем не отримано повідомлення про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року.

10 лютого 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено подання до Оболонського районного суду міста Києва про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року подання залишено без розгляду.

Після повторного звернення з відповідним поданням, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2021 року задоволено подання державного виконавця від 28 травня 2021 року про видачу дубліката виконавчого листа. (том І а.с. 136-140).

27 вересня 2021 року на адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов дублікат виконавчого листа, який з повідомленням про повернення виконавчого документа 6 жовтня 2021 року надісланий стягувачу, який повернувся без вручення з причиною невручення "за закінченням терміну зберігання" (том І а.с. 187).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, частини 1 статті 1 закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені

Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Принцип обов`язковості судового рішення закріплений у пункті 9 частини 3 статті 129, статті 1291 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і набуває свого втілення у процесуальному законодавстві (статті 2, 18, 431 ЦПК). Цей принцип має такі складові: а) дотримання вимог судового рішення усіма суб`єктами, прав яких воно стосується, а також усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; б) рішення, яке не виконане добровільно, може бути виконане в примусовому порядку, для чого зацікавленій особі видається відповідний виконавчий документ. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Така позиція викладена у пункті 5.1 рішення Конституційного Суду від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020.

Як убачається з матеріалів справи, постанова державного виконавця від 19 березня 2019 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадженнястягувачем не оскаржувалася.

Повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання від 19 березня 2019 року та оригінал виконавчого листа ОСОБА_1 не отримував, оскільки останній був втрачений. До серпня 2021 року про хід виконавчого провадження повідомлений не був.

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Із урахуванням положення частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" на ОСОБА_3 та в подальшому - Нещадима І.С. як начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), покладений обов`язок здійснювати контроль за рішеннями, діями чи бездіяльністю підпорядкованих йому державних виконавців, у тому числі й шляхом розгляду скарг стягувачів у виконавчому провадженні.

Відповідно до пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, начальник управління державної виконавчої служби має право проводити перевірку законності виконавчого провадження що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані. Пунктом 2 розділу XII Інструкції з організації примусового

виконання рішень передбачено, що начальник управління державної виконавчої служби проводить перевірку законності виконавчого провадження за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про порушення прав стягувача, яке полягає у не направленні йому виконавчого документу та тривале неповідомлення про хід виконавчого провадження, а також неналежний контроль з боку начальника виконавчої служби за виконанням посадових обов`язків підпорядкованих йому державних виконавців.

Доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів, оскільки саме на начальника виконавчої служби покладено обов`язок здійснювати контроль за рішеннями, діями чи бездіяльністю підпорядкованих йому державних виконавців. При цьому зміна начальника виконавчої служби не може бути підставою для знятті відповідальності з посадової особи.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому судове рішення першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), то колегія суддів вважає за не обхідне залишити дане клопотання без задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Судом апеляційної інстанції не встановлено процесуальних порушень посадовими особами Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які давали б підстави для постановлення окремої ухвали у цій справі.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді: