Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6858/22
Номер провадження 2/711/100/23
УХВАЛА

17 березня 2023 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Демчик Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Василенка Олексія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання однією сім`єю, повернення протиправної отриманої грошової виплати,-

встановив:

22.12.2022 року адвокат Василенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання однією сім`єю, повернення протиправної отриманої грошової виплати.

Просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що не проживав однією сім`єю та не знаходився на утриманні у померлого ОСОБА_4 на момент смерті, 26.02.2022 року; зобов`язати ОСОБА_2 повернути протиправно отриману грошову допомогу в розмірі 5 000 000 грн. на рахунок у повноваженого органу, який здійснив виплату.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та надано термін для усунення недоліків.

12.01.2023 року представником позивача адвокатом Василенко О.В. повторно подано клопотання про звільнення від сплати судового збору позивача ОСОБА_1 , яке мотивоване тим, що відповідно до положень чинного законодавства України, позивач має право на всі пільги, які б мав її син ОСОБА_4 , як військовослужбовець, який загинув на території України під час бойових дій.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.02.2023 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та надано термін для усунення недоліків.

Разом з тим, 10.03.2023 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Правовий статус військовослужбовців, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 12.01.2023 року) до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать батьки.

Вона є матір`ю померлого військовослужбовця, ОСОБА_4 .

До позовної заяви було додані всі наявні копії документів, в тому числі і сповіщення про смерть, що підтверджують факт смерті військовослужбовця - мого сина ОСОБА_4 на території України, де велися бойові дії.

Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 встановлено, що сім`ям загиблих воїнів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки частину вказаної виплати неправомірно було отримано особою, яка не є членом сім`ї загиблого ОСОБА_4 вона змушена звернутися до суду задля порушених прав саме як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Її позов зачіпає порядок та обсяг соціальних гарантій військовослужбовця та членів його сім`ї, стосується соціального і правового статусу її матері померлого ОСОБА_4 , як члена сім`ї загиблого військовослужбовця в отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі, тому наявні підстави для звільнення її від сплати судового збору під час подачі позовної заяви до суду.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору та питання про відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Як зазначено у частинах 4 та 5 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд враховує те, що на момент розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору, провадження у справі не відкрите.

Так, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтями 1,2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Так, як вбачається з додатків до позовної заяви, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Шилова Балка, Бериславського району, Херсонської області.

Як вбачається з сповіщення про смерть (загибель) № НОМЕР_1 , яке видане ІНФОРМАЦІЯ_2 10.03.2022 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , поблизу с. Шилова Балка, Бериславського району, Херсонської області, України. Причина смерті: розтрощення черепа. Це повідомлення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, установлених законодавством України.

Як вбачається з свідоцтва про народження (повторного) ОСОБА_4 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до п.19 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент звернення до суду із позовом) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 101 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент звернення до суду із позовом) до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до ч.4 ст. 101 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент звернення до суду із позовом) до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на момент звернення до суду із позовом) ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

При цьому суддя враховує, що Закон України «Про судовий збір» не надає вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норм про те, що пільги надають лише за пред`явлення позову. Відповідне положення міститься у постанові Касаційного цивільного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 761/46977/18.

За таких обставин суд приходить до висновку звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при подачі позову до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання однією сім`єю, повернення протиправної отриманої грошової виплати

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Крім того, за правилами ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 178, 187, 258-260, 274, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом адвоката Василенка Олексія Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту не проживання однією сім`єю, повернення протиправної отриманої грошової виплати.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 12 квітня 2023 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні суду, який знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 316, м. Черкаси, 18015.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Копію позовної заяви та доданих до неї документів направити відповідачу.

Визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження п`ять днів з дня вручення ухвали.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити:1) найменування (ім`я) позивача і номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; 3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; 4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; 5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; 7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; 8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 191 ЦПК України).

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив п`ять днів з дня вручення відзиву відповідача на позов з доданням документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу строк для подання заперечення п`ять днів з дня вручення відповіді на відзив з доданням документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі у випадках ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк (ст. 148 ЦПК України).

Роз`яснити, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.ч. 3, 8 ст. 83 ЦПК України).

Роз`яснити учасникам справи право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та наявність у суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення учасник справи подає суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання з одночасним надісланням копії заяви в той самий строк іншим учасникам справи (ст. 212 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/sud/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. В. Демчик