Справа № 345/3731/23
Провадження № 22-ц/4808/1346/23
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І.І.
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

25 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Томин О.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року позов Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 14419,72 грн., а також 2684 грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення допущених недоліків, а саме для сплати судового збору в сумі 4026грн.

21 жовтня 2023 року на електронну адресу Івано-Франківського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 про доповнення до клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що у поданому клопотанні від 19 жовтня 2023 року про звільнення від судового збору був відсутній розрахунок 5% від отриманого доходу у вигляді пенсії; просить долучити до вищезгаданого клопотання даний розрахунок; вказує, що на підтвердження підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, надає довідку від 19 жовтня 2023 року за №1763 Пенсійного фонду про розмір річного доходу за попередній календарний рік 2022 рік, згідно якої його річний дохід від отриманої пенсії складає 24732 грн. та 5% від отриманої суми становить 1236,60 грн.; водночас він має сплатити судовий збір у розмірі 4026 грн., що значно більше від 5% від розміру річного доходу і більше, ніж розмір пенсії за один місяць.

Судом встановлено, що у матеріалах, поданих ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції, що стосуються справи №345/3731/23, в тому числі в апеляційній скарзі, відсутнє клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із майновим станом, тому таке не вирішувалось судом в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року, якою апеляційну скаргу залишено без руху. За таких обставин суд розцінює подане ОСОБА_1 21 жовтня 2023 року доповнення до клопотання про звільнення від сплати судового збору, як самостійне клопотання та вважає, що воно підлягає вирішенню, враховуючи таке.

Судом також встановлено, що у матеріалах, поданих ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції по вказаній справі, відсутня довідка Пенсійного фонду про розмір річного доходу за попередній календарний рік 2022 рік.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вимог вказаних норм відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Для вирішення такого клопотання суд має встановити майновий стан сторони.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати» судам роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

При цьому, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану або статусу за своїм внутрішнім переконанням.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору в зв`язку з тим, що особа має незадовільний майновий стан повинно бути належним чином оформлене, містити доводи та підтверджуватися доказами того, що майновий стан особи перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Такі ж висновки містяться і в ухвалах Верховного Суду від 19.12.2022 року, 30.12.2022 року, 19.01.2023 року у цій же справі №338/966/20.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, оскільки апелянт не надав доказів свого майнового стану, адже єдиний доказ майнового стану, на який посилається апелянт довідка Пенсійного фонду про розмір річного доходу за попередній календарний рік у поданих апелянтом матеріалах відсутня.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Отже, заявнику необхідно надати суду належні докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» або сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 20 жовтня 2023 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Калуського міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Томин