Справа № 548/1749/22
Провадження №2/548/95/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2023 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді- Миркушіної Н.С.,
за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВК "Багачанський" про стягнення невиплаченої орендної плати за користування земельними ділянками, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання грошового зобов"язання,-
Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.
Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником трьох земельних ділянок, які орендує відповідач СВК "Багачанський" згідно відповідних договорів оренди землі. Позивач вказує, що відповідач всупереч умовам вищевказаних договорів, а саме до 31 липня 2022 року не сплатив орендну плату за 2022 рік.
В зв`язку з вищевказаним, на підставі вищевказаних договорів оренди землі, позивач просить суд стягнути з відповідача невиплачену орендну плату за користування земельними ділянками, інфляційні втрати та пеню за прострочення виконання грошового зобов"язання та стягнути на його користь судовий збір.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 13.10.2022 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 07.11.2022 року відкладено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 05.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 27.12.2022 року відкладено основний судовий розгляд.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, направив письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задоволити.
У судове засідання представник відповідача СВК "Багачанський" не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подав, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, з`ясувавши позицію позивача, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що у позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.
Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (далі - позивач та орендодавець) є власником трьох земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (бувшої Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області), а саме:
- орендна плата становить 20 000, 00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) грн. на рік та вноситься (сплачується) орендарем у гривнях, готівкою або на розрахунковий рахунок орендодавцю, разово або рівними частинами, в термін до 31.07. кожного року;
- нарахування орендної плати починається з першого січня поточного року, в якому підписано додатковий договір;
- із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори) передбачені податковим законодавством України.
- орендна плата становить 15% від грошової оцінки Земельної ділянки на рік та вноситься щорічно в сумі 24 109, 68 (двадцять чотири тисячі сто дев`ять гривень 68 копійок) грн., у гривнях готівкою або на розрахунковий рахунок орендодавця, в термін до 31.07. кож`ного року;
- нарахування орендної плати починається з першого січня поточного року, в якому підписано додатковий договір;
- із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені податковим законодавством України
- орендна плата становить 15% від грошової оцінки земельної ділянки на рік та вноситься щорічно в сумі 24 109, 68 (двадцять чотири тисячі сто дев`ять гривень 68 копійок) грн. у гривнях готівкою або на розрахунковий рахунок орендодавця, в термін до 31.07. кожного року;
- нарахування орендної плати починається з першого січня поточного року, в якому підписано додатковий договір;
- із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені податковим законодавством України.
Судом встановлено, що позивач за вищевказаними договорами передав відповідачу у платне строкове користування три земельні ділянки. В свою чергу відповідач, з моменту отримання земельних ділянок у користування їх використовував.
В позовній заяві позивач стверджує, що орендну плату за користування земельними ділянками відповідно до спірних договорів він не отримував ні в грошовій формі, ні продукцією чи послугами, орендну плату відповідач йому не пересилав поштою, чи грошовим переказом на картковий рахунок.
Доказів щодо проведених розрахунків згідно спірних договорів оренди земельних ділянок із позивачем, представник відповідача не надав суду, хоча ці докази у випадку їх наявності повинні були б бути у відповідача.
Таким чином суд приходить до переконання, що відповідач не здійснював сплату орендної плати за землю позивачу відповідно до умов вищевказаних договорів оренди землі.
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Частиною 1 статті 96 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати.
12.07.2022 року позивач направив відповідачу лист-нагадування про строки розрахунків з орендної плати, який вручено відповідачеві 21.07.2022 року.
Отже, загальний розмір невиплаченої орендної плати відповідачем позивачу за користування вищевказаними земельними ділянками становить 68 219, 36 (шістдесят вісім тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 36 копійок) грн.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (не належне виконання).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
зміна умов зобов`язання;
відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Окрім того, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд погоджується із наданим позивачем правильним розрахунком інфляційних втрат та вважає, що їх розмір за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем у період з 01.08.2022 року по 03.10.2022 року складає 750,41 грн. = 68 219, 36 грн. (сума боргу) х 1.01100000 (середній індекс інфляції).
Розрахунок середнього індексу інфляції вірно здійснено за формулою:
ПС = (П1 : 100) х (П2 : 100 ) х (П3 : 100) х... ( ПZ: 100)
П1- індекс інфляції за пертий місяць прострочення,
ПZ- індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Останній період: Пс (101,10 : 100) х 1.01100000.
Суд погоджується із наданим позивачем правильним розрахунком пені та вважає, що її розмір за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем у період з 01.08.2022 року по 03.10.2022 (64 дні) складає 1.20 грн= 68, 219,36 грн. (сума боргу) х 0.01 % (розмір пені, встановлений п. 12 договорів оренди) х 64 (кількість днів прострочення): 365 (кількість днів у році) : 100).
Враховуючи вищевказане сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем по невиплаченій орендній платі за користування земельними ділянками, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання грошового зобов"язання, становить 68 970,97 грн., з яких 68 219,36 грн. - сума невиплаченої орендної плати; 750,41 грн. - інфляційне збільшення: 1,20 грн. пеня.
На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого позитвачем, відповідач заперечень відносно позову до суду не подав.
З врахуванням вказаного, суд вважає, що зазначена сума заборгованості, вказана позивачем в розрахунку заборгованості по договору, доданому до позовної заяви, обрахована вірно і, оскільки СВК "Багачанський" істотно порушив умови договору, зокрема односторонньо відмовився від виплати орендної плати за користування земельними ділянками, то суд приходить до висновку про наявність підстав для примусового стягнення з нього визначеної позивачем заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992, 40 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268, 354,355, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до СВК "Багачанський" про стягнення невиплаченої орендної плати за користування земельними ділянками, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання грошового зобов"язання,- задовольнити повністю.
Стягнути з СВК "Багачанський" на користь ОСОБА_1 заборгованість з невиплаченої орендної плати за користування земельними ділянками в сумі 68 970,97 (шістдесят вісім тисяч девятсот сімдесят гривень девяносто сім копійок) грн., яка складається з наступного: 68 219,36 грн. - сума невиплаченої орендної плати; 750,41 грн. - інфляційне збільшення: 1,20 грн. пеня.
Стягнути з СВК "Багачанський" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992, 40 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.
Сторони справи:
Позивач ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ,
Повний текст судового рішення складено 24.01.2023 року.
Суддя: Н.С.Миркушіна