Справа №705/2783/22
2/705/712/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Гудзенко В.Л.

за участю секретаря судового засідання Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 09.02.2016, що посвідчений секретарем Пугачівської сільської ради Жовтоног Н.Д., яким на випадок своєї смерті заповів позивачу належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Пугачівської сільської ради, згідно державного акту ІІ-ЧР № 026990. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входила також вказана земельна ділянка, розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 2,32 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач посилається на те, що в установлений строк вона подала до Уманської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом, нотаріус зазначила, що зміст заповіту і подані документи містять суперечності, що ускладнює нотаріусу розуміння волі заповідача. В подальшому позивач звернулася за захистом свої прав до суду. 09.12.2022 рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області визнано за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на частку земельної ділянки, загальною площею 2,32 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія, номер ІІ-ЧР № 041441, що виданий Пугачівською сільською радою 18.02.2003, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отримавши рішення суду вона зареєструвала право власності в Єдиному реєстрі нерухомого майна та звернулася до ФГ «Росинка» з метою укладення договору оренди земельної ділянки. 11.07.2022 їй було відмовлено в укладенні договору оренди на належну їй частину земельної ділянки, оскільки даний договір необхідно укласти за згодою всіх співвласників земельної ділянки. З відповідачами у неї склалися неприязні відносини, вони не надають згоду на укладення договору оренди, а тому вона не має можливості розпоряджатися належною їй частиною земельної ділянки, чим порушуються її права. Тому позивач просить суд виділити в натурі належну їй частку земельної ділянки, що надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, загальною площею 2,3171 га, кадастровий номер :02:000:0132, згідно схеми розподілу ділянка № НОМЕР_2 , площа становить 1,1585 га.

29.11.2022 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

25.08.2022 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі. У позові позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входила також вказана земельна ділянка, розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 2,32 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 09.02.2016, що посвідчений секретарем Пугачівської сільської ради Жовтоног Н.Д., яким на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адміністративних межах Пугачівської сільської ради, згідно державного акту ІІ-ЧР № 026990. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька та має право на обов`язкову частку у спадщині не залежно від заповіту. 15.08.2022 він звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна та 17.08.2022 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг з державного реєстру речового права на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Оскільки ОСОБА_1 хоче виділити свою частку, а він не спілкується з відповідачами, тому вважає за необхідне виділити належну йому частину земельної ділянки, що надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, загальною площею 2,3171 га, кадастровий номер :02:000:0132, згідно схеми розподілу ділянка № НОМЕР_3 , площа становить 0,5793 га.

30.08.2022 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання.

15.11.2022 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти задоволення зустрічного позову та просить розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій свій позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти задоволення первісного позову та просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подав, та відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на частку земельної ділянки, загальною площею 2,32 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія, номер ІІ-ЧР № 041441, що виданий Пугачівською сільською радою 18.02.2003, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 143, після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2022, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить частина земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0132, загальною площею 2,3171 га.

У листі-повідомленні ФГ «Росинка» від 11.07.2022 вказано, що ФГ «Росинка» одноособово не можуть укласти договір оренди землі з ОСОБА_1 , як одним із власників земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0132, загальною площею 2,3171 га.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 17.08.2022 державним нотаріусом Другої уманської державної нотаріальної контори Черкаської області Дібровою Л.М., спадкоємцем на частку зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_2 . Спадщина, на яку в указаній часті видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 2,3171 га, кадастровий номер :02:000:0132, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2022, ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частина земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0132, загальною площею 2,3171 га.

Відповідно до Схеми розподілу земельної ділянки, земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0132, загальною площею 2,3171 га, ділиться на 3 земельних ділянки: ділянка № НОМЕР_2 розподілена за ОСОБА_1 , розміром 1,1585 га; ділянка № НОМЕР_4 ОСОБА_4 , розміром 0,5793 га; ділянка № НОМЕР_3 ОСОБА_2 , розміром 0,5793 га.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна слід враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, необхідно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таким чином, для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка, яка залишається в іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Якщо таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної часткової власності тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у випадку недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. При неможливості виділу частини майна в натурі, суд вправі при пред`явленні про це позову встановити порядок користування таким майном.

Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позову в повному обсязі, з огляду на доведеність та обгрунтованість позовних вимог та необхідність судового захисту дійсно порушеного права позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 15, 16, 81, 141, 259, 263- 265 ЦПК України, ст.ст.. 317, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України,суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі -задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в натурі частку земельної ділянки, що надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, загальною площею 2,3171 га, кадастровий номер :02:000:0132, згідно схеми розподілу ділянка № НОМЕР_2 , площа якої становить 1,1585 га.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділ земельної ділянки в натурі задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/4 частину земельної ділянки, що надана для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, загальною площею 2,3171 га, кадастровий номер :02:000:0132, згідно схеми розподілу ділянка № 3, площа якої становить 0,5793 га.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Л. Гудзенко