ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1883/23 Справа № 243/7809/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/7809/15

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року, яка постановлена суддею Хаустовою Т.А. у місті Слов`янську Донецької області та повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за Кредитним договором № 304/П/60/2008-840 у сумі 17890,65 доларів США 65 центів та 54782,98 гривні 98 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривні 00 коп.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2021 року замінено сторону Виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» у виконавчих листах, виданих на підставі Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року, у цивільній справі № 243/7804/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 листопада 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чабаненко Ольги Миронівни, про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року у справі № 243/7809/15-ц задоволено.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року № 243/7809/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку на 12 листопада 2021 року на 12 годину 45 хвилин, про що повідомлено сторони.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року цивільну справу передано на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить скасувати ухвалу суду та направити справу до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування того, що позов було подано згідно положень ч.9 ст. 110 ЦПК України, чинної на момент подачі позову, оскільки позивач не мав достовірної інформації про місце проживання відповідача, адже останній не повідомив кредитора про зміну місця проживання. При цьому, при відкритті провадження у справі, суд першої інстанції перевірив місце проживання відповідача та дійшов висновку, що справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. Зміна ж відповідачем місця проживання після відкриття провадження у справі не може бути правовою підставою для передачі справи на розгляд іншому суду.

Крім того, вказує на те, що судом була проігнорована заява про забезпечення позову, за яку сплачено судовий збір, що свідчить про упередженість та необ`єктивність суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена в п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84), у зв`язку з чим, спір підлягає розгляду за територіальною підсудністю Фастівським міськрайонним судом Київської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У пунктах 1, 2 та 36 Постанови №3 Пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84), а тому даний спір підсудний Фастівському міськрайонному суду Київської області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передаючи цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Доводи апеляційної скарги про те, що зміна відповідачем місця проживання після відкриття провадження у справі не може бути правовою підставою для передачі справи на розгляд іншому суду, а позов подано згідно положень ч.9 ст. 110 ЦПК України, чинної на момент подачі позову, оскільки позивач не мав достовірної інформації про місце проживання відповідача, адже останній не повідомив кредитора про зміну місця проживання, колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст. 31 ЦПК України визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості подано до суду у серні 2015 року, а тому питання про відкриття провадження у справі, у тому числі й перевірка дотримання позивачем правил територіальної підсудності, підлягало вирішенню на підставі норм ЦПК України, в редакції станом на серпень 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, в редакції станом на серпень 2015 року, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, в редакції станом на серпень 2015 року, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Отже, нормами ЦПК України, в редакції станом на серпень 2015 року, було встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, та лише у випадку, якщо таке місце реєстрації або ж проживання відповідача у справі встановити неможливо, позов може бути подано за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

При цьому, суд був зобов`язаний передати справу на розгляд іншому суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування) (п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, в редакції станом на серпень 2015 року).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 12 серпня 2015 року, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 значиться будинок АДРЕСА_2 (а.с. 78-84), а тому дана справа на момент відкриття провадження у справі не була підсудною Слов`янському міськрайонному суду Донецької області, а тому положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України, в редакції чинній на теперішній час, до даних правовідносин не можуть бути застосовані.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що при відкритті провадження у справі, суд першої інстанції перевірив місце проживання відповідача та дійшов висновку, що справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області. колегією суддів не приймаються, адже матеріали справи не містять відомостей щодо перевірки судом першої інстанції відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , а всі процесуальні документи суду направлялися на адресу, зазначену у позовній заяві, тобто за інформацією наданою стороною позивача, яка не відповідає фактичному зареєстрованому у встановленому порядку місцю проживання відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів не вбачає порушень норм діючого процесуального законодавства України при передачі справи за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - залишити без задоволення.

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 25 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: