Справа № 344/6600/23
Провадження № 2/344/1964/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.

секретаря Кондратів Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову зазначили, що 01.11.2019 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «СП «СЕНК» було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6769916/0702/19. Предметом Договору страхування є ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 . 15.01.2020 року в м.Яремче по вул. Свободи (навпроти санаторію «Прикарпатський») відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ Opel Vectra, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Івано-Франківського міського суду від 27.02.2020 року по справі №344/1483/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується Постановою суду. Враховуючи наявність Договору страхування, представник власника/страхувальника пошкодженого Застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 17.01.2020 року та отримано рахунок № НОМЕР_3 від 28.01.2020 року з калькуляцією, відповідно до якого вартість ремонту ТЗ Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 складає 52223,45 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № на суму 52223,45 грн., виплату якої здійснено на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №003676 від 30.01.2020 року.

Позивачем зазначається, що враховуючи, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно Поліса (АО 003501754) ПрАТ "Європейський страховий альянс" виплатило позивачу 31320,74 грн. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 52223,45 грн., при цьому полісом покрито лише частину шкоди на суму 31320,74 грн., залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає 20902,71 грн. Враховуючи наведене просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» 20 902,71 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації та 2 684,00 грн. судового збору.

22.06.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 15.01.2020 року в м. Яремче по вул.Свободи з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо - транспортної пригода, за якої останній керуючи т/з марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_4 допустив зіткнення з т/з марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 . Транспортний засіб марки «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_5 належить на праві власності ТОВ «СП «СЕНК» та був забезпечений Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6769916/0702/19 від 01.11.2019 укладений між ПАТ «СК «Провідна» та ТОВ «СП «СЕНК». Належний відповідачу ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_4 був застрахований в ПАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу №AО/3501754 від 31.05.2019 року. Строк дії договору з 01.06.2019 по 31.05.2020 року включно. Ліміт відповідальності страховика: 200 000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 100 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну; 0 грн. - розмір франшизи. На підставі рахунка ТОВ «Форвард автоцентр» №ФС86120 від 28.01.20 та страхового акта № від 29.01.2020 ПАТ «СК «Провідна» визначено розмір страхового відшкодування пов`язаного з ремонтом пошкодженого т/з «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_6 в сумі 52 223,45 грн. Виплата вказаної суми страхового відшкодування здійснена ПАТ «СК «Провідна» 30.01.2020 на рахунок ТОВ «Форвард автоцентр», відповідно до платіжного доручення №003676 від 30.01.2020 р. Позивач зазначає, що ПАТ «Європейський страховий альянс» (страховик відповідача) здійснено виплату в розмірі 31 320,74 грн. На підтвердження вказаного факту долучено бухгалтерську довідку за Вих №22-19/1154 від 24.03.2023, складену головним бухгалтером ПрАТ «СК «Провідна» Щерба Т.І. Відтак, позивачем ПрАТ «СК «Провідна» пред`явлено до відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 20 901,71 грн., які за позицією позивача, становлять різницю між фактичним розміром шкоди (52223,45 грн.) і страховою виплатою, проведеною ПАТ «Європейський страховий альянс» (31320,74 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи ліміт відповідальності страховика відповідача ОСОБА_1 ПАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до полісу №АО/3501754 за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн. гривень. Відповідно в межах даної суми страхового відшкодування (ліміту) суб`єктом відшкодування є ПАТ «Європейський страховий альянс» як страховик завдавача шкоди. Виплачений позивачем ПАТ «СК «Провідна» потерпілому розмір страхового відшкодування в сумі 52 223,45 грн. не перевищує ліміту (страхової суми) відповідальності страховика ПАТ «Європейський страховий альянс» за даний вид шкоди (100 000 грн.). Вказане свідчить про відсутність правових підстав для звернення до відповідача ОСОБА_1 з вимогою (позовом) про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (ст. 1194 ЦК України) в порядку суброгації, оскільки такої різниці не має. Вказаний розмір шкоди повною мірою покривається лімітом відповідальності за полісом №AО/3501754, зобов`язання по якому не припинено. В даному випадку позивач ПАТ «СК «Провідна» не позбавлений можливості стягнути недоплачений розмір грошових коштів (у випадку якщо така обставина є дійсною) з ПАТ «Європейський страховий альянс» з метою повного відшкодування майнової шкоди, розмір якої повністю покривається лімітом відповідальності страховика, а пред`явлення позовних вимог безпосередньо до відповідача ОСОБА_1 , як заподіювача шкоди є безпідставним, в зв`язку з чим у позові слід відмовити.

Також представником відповідача зазначається, що позивач ПАТ «СК «Провідна» звернувся до суду з позовом 17.04.2023 року, тобто після спливу позовної давності, про застосування якої вона заявляє в даній справі. Враховуючи наведене, просить суд відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача в користь відповідача судові витрати по справі.

29.06.2023 року представником позивача подано суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що оскільки на дату звернення до суду в Україні тривав карантин, безспірним є те, що позовна давність, яка спливала б 15.01.2023 року, не спливла і не спливе до закінчення карантину в Україні. Отже, звернувшись до суду 18.04.2023 року, позивач дотримався строку позовної давності та мав право звернутися з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на виконання приписів ЦК України, Закону України «Про страхування» реалізував право вимоги шляхом звернення листом до страховика (ПАТ «Європейський страховий альянс») відповідальної особи ( ОСОБА_1 ), яка завдала матеріальної шкоди у розмірі 52 223,45 грн. застрахованому автомобілю Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 за укладеним Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6769916/0702/19. ПАТ «Європейський страховий альянс», у свою чергу, виконало обов`язок за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Поліса АО003501754) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виплатило страхове відшкодування в розмірі 31 320,74 грн., про що Позивачем було долучено бухгалтерську довідку. А тому різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 .

ПАТ «Європейський страховий альянс» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у повному обсязі завданої майнової шкоди, а мала виплатити страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Оскільки ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» виконало умови договору страхування перед страхувальником та сума фактичних затрат відшкодована ПАТ «Європейський страховий альянс» не в повному обсязі, доводи представника Відповідача щодо необґрунтованості вимог Позивача до Відповідача, є хибними. На підтвердження позовних вимог представником позивача 22.06.2023 року було подано клопотання про долучення доказів, зокрема відповідь ПРАТ "Європейський страховий альянс" №267-2-13-1-2023 від 12.06.2023 року та акт виконаних робіт №Fo- К-016524 від 29.02.2020 року, яке було також надіслано на адресу відповідача. У даній відповіді зазначено, що вартість матеріального збитку Автомобіля визначено на підставі рахунку № ФС86120 від 28.01.2020 року з урахуванням фізичного зносу складових та без врахування ПДВ, яка складає 31 320,74 грн. [56 145,94 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 18 561,05 грн. (фізичний знос запчастин) -6 264,15 грн. (ПДВ) = 31 320,74 грн.]. 07.08.2020 року страхове відшкодування було сплачено в сумі 31 320,74 грн. на рахунок ПрАТ "СК "Провідна ". Отже, на підставі вище викладеного, керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

06.07.2023 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залучено до участі у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПРАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС".

12.09.2023 року третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПРАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що 31.05.2019 року між Третьою особою та Відповідачем був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 3501754 (далі - Поліс), відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль OPEL, д.н. НОМЕР_7 (далі забезпечений ТЗ). Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, завдану майну, згідно Полісу складає 100 000 гривень 00 копійок, розмір франшизи складає 0 грн. 15.01.2020 року відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого під керуванням Відповідача та автомобіля Renault д.н.з. НОМЕР_6 . Dokker, Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-франківської області 27.02.2020 року, Відповідача визнано від правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП винним у вчиненні адміністративного 02.03.2020 року до Третьої особи звернувся представник Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. 07.08.2020 року. Третьою особою проведена виплата страхового відшкодування Позивачу у розмірі 31 320,74 грн.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 24.11.2003 р., комп?ютерна програма "Audatex" являється одним із рекомендованих комп?ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту колісного транспортного засобу.

До настання ДТП складові частини кузова, кабіни, рами транспортного засобу Renault Dokker, д.н.з НОМЕР_5 вже відновлювалися ремонтом, що підтверджується результатами пошуку AudaHistory в комп`ютерній програмі "Audatex", отже при визначенні вартості відновлювального ремонту необхідно враховувати коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, складеного Третьою особою, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,6583 (18561 грн.). Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком Документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснються у розмірі шкоди, оціненої страховиком.Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування складає 31 320,74 грн. (56145,94 грн. (вартість відновлювального ремонту) 18 561,05 грн. (фізичний знос запчастин) - 6264, 15 грн. (сума ПДВ)). Отже, Третьою особою була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 31 320,74 грн., що підтверджується Позивачем у позовній заяві. Таким чином, Третя особа здійснила виплату страхового відшкодування відповідно до вимог Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а різницю між фактичною вартістю ремонту пошкодженого ТЗ та страховим відшкодуванням, виплаченим Страховиком, має відшкодувати саме винуватець ДТП на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПРАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" в судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 транспортний засіб Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, 11.11.2014 року зареєстрований за ТОВ «СП «СЕНК» (а.с.15).

З копії наказу №6/11 «Про використання автомобілів ТОВ «СП «СЕНК» від 06.11.2014 року вбачається, що Renault Dokker, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить Товариству та знаходиться на балансі ТОВ «СП «СЕНК», закріплений за ОСОБА_2 (а.с.16).

01.11.2019 року між ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» та ТОВ «СП «СЕНК» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6769916/0702/19. Предметом Договору страхування є транспортний засіб Renault Dokker, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Згідно п.7 зазначеного Договору розмір франшизи становить 0,00 грн., страхова сума 250 000,00 (а.с.7).

Як вбачається з відповіді від НПУ 15.01.2020 року о 18.55 год. в м.Яремче по вул. Свободи відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Dokker, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «СП «СЕНК», під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (а.с.8-10).

Станом на 15.01.2020 року транспортний засіб Opel Vectra, державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «Європейський страховий альянс», серія та номер полісу АО003501754, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн. (а.с.31), (а.с.60).

17.01.2020 року представник ТОВ СП «СЕНС» звернувся до ПАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою № про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з подією яка мала місце 15.01.2020 року в м. Яремче по вул.Свободи за участю транспортного засобу Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортного засобу Renault Dokker державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.17-18).

17.01.2020 року складено акт огляду транспортного засобу Renault Dokker державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.19-20).

З постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 року встановлено, що 15.01.2020 року о 18год. 55хв. в м. Яремче по вул.Свободи (напроти санаторію «Прикарпатський») водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Opel Vectra н.з НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Dokker н.з НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. (а.с.12-13).

Відповідно до рахунку №ФС86120 від 28.01.20 року ТОВ «ФОРВАРД АВТОЦЕНТР» вартість ремонтних робіт транспортного засобу Renault Dokker н.з НОМЕР_1 , а саме запасних частин та матеріалів, за які сплачує замовник становить 32 149,90 грн. (сума без ПДВ 26 791,58 грн.; ПДВ становить 5 358,32 грн.), вартість покрасочно-кузовних робіт становить 20 073,55 грн. (сума без ПДВ 16 727,96 грн.; ПДВ становить 3 345,99 грн.). Загальна сума без знижки становить 56 145,94 грн. Загальна знижка 3 922,49 грн.(а.с.22).

З ремонтної калькуляції ТОВ «ФОРВАРД АВТОЦЕНТР» №3525 від 28.01.2020 року вбачається, що загальна вартість ремонту транспортного засобу Renault Dokker н.з НОМЕР_1 з ПДВ становить 56 145,94 грн., (складається із вартості робіт 8 599,92 грн.; додаткових витрат 266,67 грн.; фарбування 9 661,97 грн.; запчастин 28 259,72 грн.; ремонт без ПДВ 46 788,28 грн.; ПДВ 20.00% - 9 357,66 грн.) (а.с.23).

29.01.2020 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» складено страховий акт № за договором страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) на суму 52 223,45 грн. (а.с.29-30).

Згідно платіжного доручення №003676 від 30.01.2020 року ПАТ «СК «ПРОВІДНА» оплачено ТОВ «ФОРВАРД АВТОЦЕНТР» страхове відшкодування згідно договору №06/6769916/0702/19 на суму 52 223,45 грн.

02.03.2020 року ТОВ «ВІНДЕКСГРУП» в інтересах ПАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулось до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації) на суму 52 223,45 грн. (а.с.32).

Розрахунком коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Renault Dokker номерний знак НОМЕР_1 до справи 82/20 визначено коефіцієнт фізичного зносу - 0,5583. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 37 584,89 грн. (а.с.76).

Так, згідно висновку щодо розміру заподіяної шкоди, страховий акт №82/20/50/ЦВ04/01/2 від 30.07.2020 року розмір заподіяної шкоди визначено в сумі 31 320,74 грн., на підставі рахунку фактури СТО ФС86120 від 28.01.2020 року. Розмір заподіяної шкоди відкориговано на суму 24 825,20 грн., з наступних причин: враховано коефіцієнт фізичного зносу запчастин на суму 18 561,05 грн.; не враховано податок на додану вартість на суму 6 264,15 грн.

Головою правління ПАТ «Європейський страховий альянс» 31.07.2020 року затверджено страховий акт до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО-3501754 від 01.06.19 року, за яким страхувальником є ОСОБА_1 . Сума страхової виплати шляхом перехування на р/р ПАТ «СК «ПРОВІДНА» (призначення платежу: регресна справа 230029638 за вимогою ВГ) становить 31 320,74 грн.

Як вбачається з бухгалтерської довідки ПАТ «СК «ПРОВІДНА» від 24.03.2023 року 07.08.2020 року регресний платіж по справі № від ПАТ «Європейський страховий альянс» на рахунок ПАТ «СК «ПРОВІДНА» надійшов у сумі 31 320,74 грн. (а.с.33).

Згідно листа ПрАТ «Європейський страховий альянс» від 12.06.2023 року по страховій встановлено, що товариство розглянуло поданий запит вих. № з приводу вказаної вище ДТП. Зазначили, що 10.03.2020 року до товариства звернулась ПрАТ "СК "Провідна" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу вих. № від 02.03.2020 року (вх. № 1069 від 10.03.2020 року) з приводу вказаної вище ДТП. Вартість матеріального збитку Автомобіля визначено на підставі рахунку № ФС86120 від 28.01.2020 року з урахуванням фізичного зносу складових та без врахування ПДВ, яка складає 31 320,74 грн. (тридцять одна тисяча триста двадцять грн., 74 коп.) [56 145,94 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 18 561,05 грн. (фізичний знос запчастин) ) - 6 264,15 грн. (ПДВ) = 31 320,74 грн.] У зв`язку з зафіксованими пошкодженнями, які не відносяться до даного випадку, що відображається в результатах AudaHistoru - застосовується фізичний знос. Фізичний знос складових враховано на підставі ст. 29 Закону України" Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та розраховано на умовах п.7.37 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004 та № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року. При розрахунку суми страхового відшкодування без урахування ПДВ Товариство керується п. 36.2. ст. 36 Закону. 07.08.2020 року страхове відшкодування було сплачено в сумі 31 320,74 грн. на рахунок ПрАТ "СК "Провідна" (а.с.74).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, нормою ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.ст.1, 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 21 вересня 2019 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130000 гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст.12, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Суд враховує і правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 31320,74 грн. Предметом спору є відшкодування недостатньої, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Суд враховує те, що відносини між відповідачем ОСОБА_1 та ПрАТ «Європейський страховий альянс» регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законі № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведене те, що різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Суд відхиляє твердження представника відповідача про невірність обрахунку розміру страхового відшкодування та наявності спору між страховими компаніями через вирахування ПДВ, оскільки такі є недоведеними.

Не можуть бути враховані заперечення представника відповідача проти відсутність правових підстав для відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (ст. 1194 ЦК України) та посилання на можливість стягнення недоплаченого розміру грошових коштів з ПАТ «Європейський страховий альянс» з метою повного відшкодування майнової шкоди, розмір якої повністю покривається лімітом відповідальності страховика, оскільки ПАТ «Європейський страховий альянс» затверджено страховий акт до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО-3501754 від 01.06.19 року, на суму 31 320,74 грн, який розраховано відповідно до ст. 29 Закону України" Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та п.7.37 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004 та № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року. При цьому суд зауважує, що в разі сумніву у вартості шкоди, сторона відповідача не була позбавлена можливості заявити клопотання про проведення відповідної експертизи.

За таких обставин суд вважає, що відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, суд вважає, що позовна давність застосуванню не підлягає, враховуючи норми п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2, 3 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За змістом ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, додержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог, та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування у розмірі 20902,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272 ЦПК, ст.ст. 22, 933, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_9 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», місцезнаходження: м.Київ, прос. Повітрофлотський,25 суму страхового відшкодування у розмірі 20902 ( двадцять тисяч дев`ятсот дві) гривні 71 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_9 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», місцезнаходження: м.Київ, прос. Повітрофлотський,25 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», місцезнаходження: м.Київ, прос. Повітрофлотський,25

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_9

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2023 року