ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26963/21

Провадження № 22-ц/4820/1675/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

за участю: представника позивача адвоката Лозінського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис № 5309 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в загальній сумі 623 220 грн. 18 коп. На підставі оскаржуваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №66497550, яке на даний час перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М.

Позивачка зазначає, що жодних документів, що свідчили б про її заборгованість перед ПАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», вона не отримувала, також не отримувала письмової вимоги про усунення порушень боржнику, що унеможливило її подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису. Тобто, позивачка як боржник не була обізнана та належним чином повідомлена Банком про порушення основного зобов`язання та можливі наслідки не усунення вказаних порушень, а тому не дотримано норм діючого законодавства щодо порядку подання відповідної заяви та документів на вчинення виконавчого напису нотаріусом.

На підставі викладеного, позивачка вважала дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису від 03.11.2020 року неправомірними, так як вони суперечать нормам чинного законодавства України.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати вказаний вище виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року позов було задоволено та визнано виконавчий напис №5309 від 03.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №22/03/2006/840/К-84 від 26.03.2006 на загальну суму 623 220,18 грн., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн., всього 11 362 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2023 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року було скасовано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис №5309 від 03.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №22/03/2006/840/К-84 від 26.03.2006 на загальну суму 623 220,18 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн., всього стягнуто 26 362 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач отримувала його письмову вимогу про усунення порушень, таким чином, позивачка була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення.

Суд у рішенні зазначив, що укладений 26.03.2006 року між ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд вважав, що на момент вчинення оспорюваного вищезазначеного виконавчого напису була відсутня законодавча підстава для його вчинення, а саме порушено вимоги п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд стягнув з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», посилаючись на невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального законодавства, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року скасувати в частині стягнення правової допомоги в розмірі 25000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу, яку стягнув суд з відповідача на користь позивачки, неспівмірний зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, послуг та часом, затраченим на виконання цих робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. Справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є простою, малозначною та не потребує спеціальних знань, наявна велика кількість судової практики з розгляду справ даної категорії.

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зазначає, що жодних доказів сплати суми коштів на рахунок адвоката надано не було, отже, така сума є надуманою та такою, що направлена на незаконне збагачення адвоката.

Крім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. З огляду на зазначене апелянт вважає, що покладення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн. є неправильним та несправедливим.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судове засідання представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Представник ОСОБА_1 адвокат Лозінський М.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Лозінського М.В., дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині стягнення витрат на правову допомоги, тому оскаржуване рішення в іншій частині позовних вимог апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 03.11.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис №5309 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості в загальній сумі 623 220 грн. 18 коп. (а. с. 71-72).

Вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №22/03/2006/840/К-84 від 22.03.2006, що укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Комерційний Банк «Надра», право вимоги від якого, на підставі Договору про відступлення права вимоги від 26.08.2020 року, перейшло до ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а. с. 7-8).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. від 12.08.2021 було відкрито виконавче провадження №66497550 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. №5309 від 03.11.2020 (а. с. 57).

23.10.2021 постановою приватного виконавця Лабчука Р.М. було звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а 15.11.2021 приватним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до набрання законної сили рішенням суду у справі №686/26963/21 (а. с. 52, 55).

22.03.2022 адвокат Лозінський М.В. звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із заявою, у якій, серед іншого, просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу на користь позивачки у зв`язку з розглядом даної справи (а. с. 89-96).

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Лозінським М.В. надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2021 та дві квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 12 500 грн. від 12.11.2021 та від 25.11.2021 з призначенням платежу: за надання правничої допомоги за договором б/н від 10.11.2021 (а. с. 94-95, 96).

Відповідно до п. 3.1. укладеного Договору за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору, Замовник сплачує Виконавцю винагороду у фіксованому розмірі 25 000 грн., які сплачуються у готівковій формі за банківськими реквізитами Виконавця, що зазначені у розділі 8 даного Договору.

Згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 12.11.2021 позивачка здійснила перерахунок коштів на рахунок Адвокатського об`єднання в розмірі 12 500 грн., а за квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 25.11.2021 ОСОБА_1 здійснила перерахунок коштів на рахунок Адвокатського об`єднання в розмірі 12 500 грн. (а. с. 96).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник(частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністюабо ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість,за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповіднодо принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позовута (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).

Указана судова практика є незмінною.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2023 року, яким задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , вирішенно питання і щодо витрат на правничу допомогу позивачки.

Судом першої інстанції враховано, що адвокат Лозінський М.В. надавав ОСОБА_1 правничу допомогу при розгляді цієї справи у суді першої інстанції, що підтверджено належними та допустимими доказами. Останній фактично виграв справу у першії інстанції. Розмір витрат на правничу допомогу склав 25 000 грн.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 договору про надання правової допомоги від 10.11.2021 за правову допомогу, передбачену у підпункті 1.2 договору, клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) у фіксованому розмірі 25 000 грн., які сплачуються у безготівковій формі за банківськими реквізитами Виконавця, що зазначені у розділі 8 даного Договору. За підпунктом 4.1 пункту 4 даного договору винагорода сплачується протягом двох банківських днів з моменту підписання цього Договору у сумі 12500 грн.; інша частина 12500 грн. винагороди сплачується клієнтом не підніше, ніж протягом 30 днів від дати укладення цього Договору.

Згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 12.11.2021 позивачка здійснила перерахунок коштів на рахунок Адвокатського об`єднання в розмірі 12 500 грн., а за квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 25.11.2021 ОСОБА_1 здійснила перерахунок коштів на рахунок Адвокатського об`єднання в розмірі 12 500 грн.

Перелік виконаних робіт зазначено у самому договорі про надання правничої допомоги від 10.11.2021, пункти 1.2-1.4 Договору.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171 гс 19).

Питання гонорару та рахунків визначено сторонами у вищевказаному договорі про надання правової допомоги, клієнт прийняв від адвоката відповідні послуги, сплатив їхню вартість.

Таким чином, ОСОБА_1 надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, за таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо їх стягнення з відповідача на користь позички.

Заперечення ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції, як передбачено положеннями частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України не надходило, саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 25000 грн. з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 .

Такі висновки узгоджуються з вищевказаною сталою судовою практикою Верховного Суду.

Не можуть братись до уваги апеляційним судом твердження апелянта про те, що жодних доказів сплати суми коштів на рахунок адвоката надано не було, така сума є надуманою та такою, що направлена на незаконне збагачення адвоката. Докази оплати позивачкою послуг адвоката підтверджені відповідними квитанціями (а. с. 96), які суд першої інстанції врахував при винесенні рішення в частині відшкодування витрат на правничу допомогу.

Отже, досліджуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, зокрема, щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, які понесла позивачка у суді першої інстанції, суд повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини щодо цього питання та дійшов вірного висновку про задоволення клопотання позивачки в повному обсязі. Доказів на спростування вартості витрат ОСОБА_1 стороною відповідача не надано.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстави для скасування рішення суду в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк