13.03.2023 Справа № 363/4433/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Дудник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи. Процесуальні дії у справі.

16 грудня 2022 року до Вишгородського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надіслана в їх інтересах адвокатом Неживим Антоном Володимировичем, у якій заявники просять розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №887.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2022 року, для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Лукач О.П.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Розгляд справи призначено на 14:00 25 січня 2023 року, про що повідомлено заявників та їх представника.

23 січня 2023 року, через систему «Електронний суд» від представника заявників надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (зареєстрована судом 24 січня

2023 року). До заяви також долучено клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують та просять задовольнити.

Судове засідання, призначене на 25 січня 2023 року, не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 09:30 13 березня 2023 року, про що повідомлено заявників та їх представника.

У призначене судове засідання заявники та/або їх представник не з`явилися.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності заявників та/або їх представника, суд враховує наявність у матеріалах справи заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої

статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що 19 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №887.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_4 .

Вже тривалий час через постійні непорозуміння щодо ведення спільного побуту та інших питань взаємовідносини заявників почали різко погіршуватись, стали виникати конфлікті ситуації, які перешкоджають подальшому спільному проживанню та перебуванню в шлюбі.

На ґрунті бажання ОСОБА_1 виїхати за межі країни, стали виникати сварки, що негативно відображається на вихованні спільних малолітніх дітей.

На даний момент заявники припинили ведення спільного побуту та проживають окремо в різних місцях, а отже подальше перебування в шлюбі немає жодного сенсу. Єдиним спільним інтересом у них залишилось виховання, утримання та відповідний розвиток спільних дітей.

За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а подальше перебування в офіційному зареєстрованому шлюбі не відповідатиме їх спільним інтересам та інтересам суспільства.

З метою врегулювання питання щодо подальшого виховання та матеріального забезпечення їх спільних дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , між заявника укладено договір про проживання та виховання дитини.

Щодо правової позиції заявників.

Згідно заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданих представником заявників через систему «Електронний суд» 23 січня 2023 року, вони просять заяву задовольнити та розірвати шлюб, укладений між ними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19 липня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №887 (а.с. 19).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18, 22).

Як зазначають заявники, на даний момент вони припинили ведення спільного побуту та проживають окремо в різних місцях, а отже подальше перебування в шлюбі немає жодного сенсу. Єдиним спільним інтересом у них залишилось виховання, утримання та відповідний розвиток спільних дітей.

За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а подальше перебування в офіційному зареєстрованому шлюбі не відповідатиме їх спільним інтересам та інтересам суспільства.

Так, як убачається із Договору між батьками про проживання та виховання дитини від 14 грудня 2022 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Наумовою Н.А. та зареєстровано в реєстрі за №553, мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 домовилися, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі цього договору постійно проживає разом зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 , а дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі цього договору постійно проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, цим договором встановлюється порядок здійснення батьківських прав батьками, які мешкають окремо від дитини, фінансове забезпечення та їх права і обов`язки (а.с. 23-26).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Частина третя статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Стаття 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Стаття 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Стаття 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня

1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частини третя та четверта статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Згідно із статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, заявники не мають намір зберігати шлюб та скористалися наданим правом та звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, наполягаючи на розірванні шлюбу, не виявили бажання примиритись.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Висновок суду.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам.

Керуючись статтями 21, 24, 56, 105, 109, 114 СК України, статтями 13, 77, 81, 259, 263265, 268, 272, 273, 293, 294, 294, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 19 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №887.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 ;

Заявник 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.П. Лука