Справа №442/7302/22
Провадження №2/442/197/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Паньків Н.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
за участю представників
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом, у якому просить на підставі ст.ст. 3, 15, 118, 119, 405 ЦК України визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 02.07.2021 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В даному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) син, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) колишня дружина, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) син, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) син, ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) дочка. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 19.11.2020 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу між ним та відповідачем. Фактично їх шлюбні відносини ще припинились з 2017 року. Вказує, що через складний характер відповідача, постійні скандали та зради з боку дружини позивач перейшов проживати в літню кухню. Разом з ним постійно жив, спав їх наймолодший син ОСОБА_7 . Відповідач періодично їздила за кордон на один чи два місяці, щоб підзаробити, мотивуючи тим, що треба годувати сім`ю . Однак, приїжджаючи, майже, не цікавилась потребами дітей. В періоди, коли ОСОБА_2 була вдома, то постійно скандалила, провокувала на сварки, здійснювала хибні виклики поліції. Так, Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 10.12.2020 було закрито провадження щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наголошує, що всіма способами відповідач намагалась її вижити з дому. Проте, врешті решт, сама забрала свої речі з дому та віднесла в будинок до своєї матері. 05.10.2021 відповідач, нічого не сказавши, залишила дітей самих в будинку, поїхала за кордон. Про те, що ОСОБА_2 поїхала за кордон, йому сказали їх сини. З цього часу відповідач не повертається до його будинку. Особистих речей її в домі не має, ніяких зв`язків з ним не підтримує, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг не приймає. Вказує, що відповідач пішла з будинку добровільно, він не чинив перешкоди в користуванні даним жилим приміщенням. Навпаки, щоб уникнути сварок перейшов жити в літню кухню. Рішенням виконавчого комітету Східницької селищної ради від 15.12.2021 № 136 встановлено місце проживання наших неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за спільною адресою обох батьків, а саме: АДРЕСА_1 . На даний час на розгляді в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом позивача до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у її відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 277674767; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2021 по цивільній справі № 442/3253/21).
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.11.2020 по цивільній справі № 442/6494/20 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.05.1989 року у виконавчому комітету Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №16.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців.

У разі відсутності особи понад шість місяців при розгляді позову про визнання її такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини справи, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Якщо тимчасова відсутність особи перевищила шість місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутись із позовом про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

У Статті 1 Першого протоколу, протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року від 17.07.1997 № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 (№ 6-709цс16).

З акту про факт проживання мешканців будинку АДРЕСА_1 від 02.11.2022, складеного комісією в складі старости Підбузького старостинського кругу Східницької селищної ради ОСОБА_8 , депутата Дрогобицької районної ради Мицак І.М., депутата селищної ради Баброцяк М.В., на час обстеження комісією встановлено, що згідно даних будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 . Сторона зареєстровані такі громадяни: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зі слів гр. ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 (1972 р.н.) не проживає в будинку з 05 жовтня 2021 року по теперішній час, вона поїхала на заробітки (зі слів дітей), не попередивши про свій від`їзд.

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 06.10.2021 виїхала з території України та станом на 27.12.2022 до України не поверталась.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача у будинку, що належить на праві приватної власності позивачу.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, оскільки відповідач не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, враховуючи вік малолітніх дітей, обов`язок батьків забезпечити належні умови для проживання та розвитку своїх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням: будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 992 грн 40 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн 40 к.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , року народження ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Ю.С. Кучаковський