ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області подання головного державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Таратутенко Л.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 року головний державний виконавець Фастівського ВДВС Таратутенко Л.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 70113076 з виконання виконавчого листа № 381/4337/21, виданого 11.10.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 24908,00 грн.При проведенні виконавчих дій, встановлено, що боржник має паспорт для виїзду за кордон. Як зазначає виконавець у поданні, боржник ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, ухиляється від його виконання, що вказує на наявність підстав для вжиття заходів щодо тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Перевіряючи доводи заявника судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2022 року стягнуто з Фізичної особи підприємець ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму основного боргу в розмірі 24000,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. На виконання вказаного рішення, 11.10.2022 року видано виконавчий лист № 381/4337/21.

Постановою головного державного виконавця Фастівського ВДВС від 19.10.2022 року ВП № 70113076 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 381/4337/21 виданого 11.10.2022 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 24908,00 грн. 19.10.2022 року головним державним виконавцем Фастівського ВДВС винесено постанову ВП № 70113076 про арешт коштів боржника. 10.11.2022 року головним державним виконавцем Фастівського ВДВС винесено постанову ВП № 70113076 про арешт майна боржника транспортного засобу.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем направлено запити до ПФУ, ДПСУ, ДФСУ, МВС.

Згідно отриманої інформації ДФС України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, за боржником ОСОБА_1 відкриті рахунки в АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк».

Відповідно відповіді МВС за боржником зареєстрований транспортний засіб Opel Ascona, д.н.з. НОМЕР_1 .

Як зазначає державний виконавець, при перевірці майнового стану боржника було виявлено розрахункові рахунки в установі банку АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Універсал Банк».

На запит виконавця, Державною прикордонною службою України листом повідомлено про те, що відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Відповідно до п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом даної норми, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважнихпричин. Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо (узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, виконане Верховним Судом України 01 лютого 2013 року).

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного/приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Разом з тим, як вбачається з розпорядження державного виконавця Фастівського ВДВС № 70113076 від 26.12.2022 року, грошові кошти у сумі 2000 грн, що надійшли 23.12.2022 року, на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 381/4337/21, виданого 11.10.2022 року, перераховано в сумі 1531 на користь ОСОБА_2 . Крім того, в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем з метою забезпечення рішення суду винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт належного йому транспортного засобу.

Таким чином державним виконавцем не доведено факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, а також не надано суду жодних доказів на їх підтвердження.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України», ст.33 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Таратутенко Л.О. (Київська область, м. Фастів, вул. Суворова, 1) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей