Справа № 454/916/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради та виконавчого комітету Сокальської міської ради , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділення в натурі частки нежитлового приміщення-,,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сокальської міської ради та виконавчого комітету Сокальської міської ради , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділення в натурі частки нежитлового приміщення з наступних підстав :

позивач ОСОБА_1 є власником 58/100 частин нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.04.2004р. виданого Червоноградським МБТІ.

Відповідно до відповіді Червоноградського МБТІ власник 42/100 частин нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 відсутній, право власності незареєстрована, в будинку зареєстрована на праві власності квартира за АДРЕСА_2 загальною площею 66,3 м.кв. власниками якої є у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Загальна площа житлового будинку становить 169,6 м.кв.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділення об`єкта нерухомого майна, 58/100 частин нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 складається з 1 - зал, площею 24, 2м2; 2 - коридор, площею 5,2м2; 3 - туалет, площею1,8м2; 4 - кладова, площею 5,8м2; 5- зал, площею 29,3м2; 6 - кухня,площею 23,0м2; 7 - коридор, площею 23, 02м.2; I - коридор, площею 1, 7м2.Загальна площа всього становить 94,4м2.За технічними показниками об`єктмає окремі входи і Може бути поділений без змін геометричних розмірів будівлі (не потребує дозвільної документації).

Відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності про технічне обстеженняЄДЕС у сфері будівництва можлива безпечна експлуатація нежитлового приміщення.

Ідентифікатором будівництва присвоєно адресу нежитловому приміщенню номер - 2.

З метою забезпечення нормальних умов користування приміщення та приведення у відповідність своєї документації, як власником позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, як власника окремого приміщення. Оскільки співвласники будинку відсутні та фактично на даний час не можливо з співвласником укласти договір посвідчений нотаріально про виділ частки в окреме приміщення, позивач фактично позбавлений права належно користуватись своєю власністю.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, однак подали заяву, що позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Інші учасники процесу в судове засідання не прибули, хоча були належним чином попереджені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав :

Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у раз недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду.

В пунктах 2.4, 2.6 Інструкції зазначено, що поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі.

Відповідно до п.5 ст.19. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень є - рішення судів, що набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч.4 ст.364 ЦК України).

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 286/3653/18 наголосив, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

За таких обставин та враховуючи, що технічна можливість виділу майна підтверджена належним висновком, виділ нежитлового приміщення проводиться без будівельних робіт, що відповідно до законодавства не потребують отримання дозволу на їх проведення, є самостійним об`єктом, такий виділ не порушує прав відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, тому позивачу слід виділити в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, його частку в будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності.

Що стосується вимоги про визнання права власності, то в задоволенні такої слід відмовити виходячи з того, що за змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Ч.2 ст.16 ЦК України визначає способи захисту особистого немайнового або майнового права чи інтересу і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду за для визнання права на житловий будинок.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Положеннями ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не забороненого законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права.

Викладені обставини підтверджуються доказами, які долучені до позовної заяви.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Виділити в натурі належну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) частку в будинку АДРЕСА_1 в розмірі 58/100 та яка складається з нежитлового приміщення загальною площею 94,4 м.кв. ( АДРЕСА_3 ) припинивши право спільної часткової власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук