Справа № 931/852/23
Провадження № 2/931/223/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" звернулося до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» електронний договір № 4745091 про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн з терміном повернення 30 днів (09.10.2021) та зі сплатою відсотків за користування кредитом і з можливістю його пролонгації. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем було виконано і надано йому кредит в сумі 10000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" про перерахування коштів. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, а також неукладенням ним угоди про пролонгацію строку дії договору вказаний кредитний договір було автопролонговано відповідно до його умов та строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32800 грн, з яких 10 000 грн - тіло кредиту та 22800 грн - нараховані проценти. За договором факторингу № 21-06/2022 від 21.06.2022 року, укладеним між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відступило право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , позивачу. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну пошту, зазначену ним при укладенні договору, відповідного повідомлення. Станом на дату звернення з позовом заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачено.

Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" заборгованість у розмірі 43055,17 грн, з яких сума кредиту - 10000 грн., сума процентів за користування кредитом - 22800 грн, інфляційні втрати - 8659,20 грн, три відсотки річних - 1595,97 грн, а також судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

06 жовтня 2023 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, 03.11.2023 року через систему "Електронний суд" до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 87). Будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь - якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З врахуванням вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 09.09.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір № 4745091 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов цього договору відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн з терміном повернення 30 днів (дата повернення - 09.10.2021) та зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою процентною ставкою 1,425% в день і з можливістю його пролонгації. Якщо споживачем не будуть дотримані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою - 1,90% в день (а.с. 30-35).

Вищевказаний договір та додаток № 1 до договору укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема, відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М741468, 09.09.2021 01:35:06 (а.с. 34 зворот, 35).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 10 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується листом TOB ФК «Вей фор пей» від 22.06.2022 № 5861-ВП (а.с.44-48).

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, а також неукладенням ним угоди про пролонгацію строку дії договору вказаний кредитний договір 09.10.2021 було автопролонговано відповідно до його умов та строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів поспіль (до 07.01.2022) згідно п. 4.3 кредитного договору із стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

21.06.2022 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 21-06/2022 (а.с. 65-69 ) за плату відступило, а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , засноване на кредитному договорі з відповідачем № 4745091. Про заміну кредитора в зобов`язанні ОСОБА_1 21.06.2022 повідомлявся письмово на електронну пошту, вказаною ним кредитору (а.с.39).

З витягу Реєстру боржників, який є додатком №1 до договору факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022 року, вбачається, що до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4745091 від 09.09.2021 року на суму 32800 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10000 грн; заборгованість за відсотками - 22800 грн (а.с. 41).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів.

З договору про надання споживчого кредиту № 4745091 від 09.09.2021 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , встановлено, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі і підписаний з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки даний договір укладено за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" на сайті позикодавця та ОСОБА_1 підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у електронному повідомленні, тому без отримання електронного повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 09.09.2021 року було виконано, надано ОСОБА_1 кошти в сумі 10 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" про перерахування коштів (а. с. 44-47).

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером, що вказана у повідомленні ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 22.06.2022 року про переказ грошових коштів на карту № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не належить, та на неї 09 вересня 2021 року не перераховано кошти у розмірі 10000 грн, матеріали справи не містять та відповідачем на спростування цього доказів не надано.

Згідно п. 1. 4 Договору про надання споживчого кредиту № 4745091 від 09.09.2021 року (далі - Договору) строк кредиту 30 днів.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1, 90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4. 3 Договору.

За змістом п. 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 1, 425% в день, якщо споживач здійснить повне погашення кредиту в межах строку дії договору (зо днів) або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою його закінчення або з його ініціативи відбудеться продовження строку кредиту на новий строк.

Оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором в частині повернення коштів у строк, встановлений п. 1.4 Договору, з врахуванням нарахованих відсотків, не виконав, ініціативи на продовження строку кредиту на новий строк не виявив, внаслідок чого відбулася автопролонгація кредитного договору згідно п. 4.3 Договору на 90 днів, а тому відповідно до умов Договору відповідач зобов`язаний був повернути ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" суму позики та проценти за стандартною процентною ставкою, що становить 1, 90 % в день за весь період дії Договору.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с. 22-29), сума основного боргу відповідача за Договором про надання споживчого кредиту від 09.09.2021 року становить 10 000 грн, проценти за користування кредитом нараховані за період з 09 вересня 2021 року по 07 січня 2022 року за процентною ставкою 1, 90 % в день і становлять 22800 грн.

Підписанням договору про надання споживчого кредиту від 09.09.2021 року, ОСОБА_1 погодився з умовами повернення коштів та сплати процентів за їх користування.

Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до ОСОБА_1 . Договір про надання споживчого кредиту № 4745091 від 09.09.2021, як і договір факторингу від 21.06.2022 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому вимога позивача про стягнення з останнього 32800 грн заборгованості, яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу 10000 грн та заборгованість за відсотками 22800 грн ґрунтується на Законі та умовах Договору та підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 8659,2 грн та 3-х процентів річних в сумі 1595,97 грн, які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем виникло з 08 січня 2022 року, а відтак при розрахунку 3% річних та інфляційних втрат необхідно враховувати індекси інфляції за період з 08 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року, тобто за проміжок часу, який не охоплений воєнним станом.

Згідно із статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Так, інфляційні втрати в даному випадку розраховуються за формулою: сума заборгованості*ііс - сума заборгованості, при цьому:

ііс = (іі1:100)*(іі2:100)*...(ііz:100), де ііс - індекс інфляції сукупний, іі1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ііz - індекс інфляції за останній місяць прострочення;

індекс інфляції за січень 2022 року = 101,3,

індекс інфляції за лютий 2022 року = 101,6,

ііс = (101,3:100)*(101,6:100) = 1,02920800

Отже, 32800*1,02920800 - 32800= 958,02

Всього витрати інфляції за вказаний період склали 958,02 грн.

Нарахування 3 % за порушення грошового зобов`язання здійснюється за такою формулою: сума санкції = С х 3 % х Д : 365 : 100 %, де С- сума заборгованості; Д- кількість днів прострочення.

В даному випадку 32800,00 грн- сума заборгованості, дні прострочення - 47 (за період з 08.01.2022 по 23.02.2022), отже, 3 % річних будуть складати: (32800 * 3):100 : 365 *47= 126,71 грн.

Таким чином, із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" підлягає стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4745091 від 09.09.2021 в сумі 33884,73 грн, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу 10000 грн, заборгованість за відсотками 22800 грн, інфляційні втрати 958,02 грн, 3% річних від простроченої суми - 126,71 грн.

Отже, позов слід задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 981 від 28.09.2023 року (а. с. 77).

Отже, оскільки позов задоволено частково на 79 %, то згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1696 грн. судового збору.

В матеріалах справи на підтвердження повноважень представника позивача у справі міститься Договір № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, ордером серії АН № 1075167 від 14.09.2023 року (а.с. 49-50, 53).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано: звіт про надання правової допомоги, згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 з переліком наданих послуг, витраченого часу на їх надання та їх вартості від 19 вересня 2023 року, рахунок на оплату по замовленню № 19/09 від 19 вересня 2023 року, платіжну інструкцію № 859 від 19.09.2023 року (а.с. 40, 17, 19 ).

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Клопотань про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу від відповідача на адресу суду не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в заявленому розмірі, а саме 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 141, 258, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 1054, 1077, 1079, 1082 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4745091 від 09.09.2021 року в розмірі 33884 (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн 73 коп, з яких: сума кредиту - 10000 грн., сума процентів за користування кредитом - 22800 грн, інфляційні втрати - 958,02 грн, три відсотки річних 126,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" 10000 (десять тисяч) гривень судових витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" 1696 (одну тисячу шістсот дев`яносто шість) грн судових витрат на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", адреса: 03150, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна