Справа № 583/140/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного (письмового) провадження в залі суду в м. Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23.11.2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 05.02.2018 року шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі судового наказу виданого Охтирським міськрайонним судом 14.02.2018 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 26.09.2019 року, за заявою ОСОБА_2 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ, а саме судовий наказ № 583/345/18 від 13.02.2018 року в частині стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення аліментів з відповідача триває на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на січень 2023 року мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3682,90 грн., 50% становить 1841,45 грн. Вважає, що такий розмір аліментів не є достатнім для утримання доньки, тому просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, визначених судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2018 по справі № 583/345/18, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

16.01.2023 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні, справу визнано малозначною, призначено справу до розгляду без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

31.01.2023 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від його заробітку, оскільки має на утриманні ще одну дитину, яка навчається у вищому навчальному закладі, відповідач здійснює регулярні платежі. Крім того зазначив, що має також на утриманні матір , яка є пенсіонеркою, має постійні хронічні хвороби, потребує постійної терапії та прийому лікарських засобів.

Враховуючи, що клопотань та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч. 6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 23.11.2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 05.02.2018 року шлюб між ними розірвано.

Від спільного життя мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За судовим наказом виданим Охтирським міськрайонним судом 14.02.2018 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 26.09.2019 року, за заявою ОСОБА_2 визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ № 583/345/18 від 13.02.2018 року в частині стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки переселенця № 5911- та № 5911- .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ч. 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 141 ч. 1 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно чи перебувають вони у шлюбі між собою.

З урахуванням п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Разом з тим, у відповідності з ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який хоча і заперечував проти стягнення аліментів в розмірі частини, про що надав квитанції про сплату коштів за навчання, однак з них вбачається, що оплата здійснювалася в 2020 та 2021 роках, доказів здійснення оплати в 2022 та 2023 роках не надано, тому, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений судом раніше, підлягає зміні та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На думку суду, зміна розміру аліментів в даному випадку відповідатиме найкращим інтересам дитини та не порушуватиме права сторін.

При цьому суд критично оцінює твердження відповідача, викладені у відзиві, не приймає до уваги копії квитанцій щодо сплати ним коштів за проживання в гуртожитку, додані до відзиву, оскільки ця плата здійснювалася 09.09.2020 року та 20.10.2021 року, а вже за 2022 рік такі кошти не сплачувалися відповідачем. Посилання відповідача на наявність непрацездатних батьків також є некоректним в даному випадку та не звільняє відповідача від утримання своєї дитини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 137, 141, 263-265, 273, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, за судовим наказом виданим Охтирським міськрайонним судом 14.02.2018 року у справі № 583/345/18 та стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 07.02.2023 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко