Справа № 583/1760/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Якубович В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача, адвоката Білери П.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників третьої особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Чупахівської селищної ради, Охтирського р-ну, Сумської області, у особі служби у справах дітей, Охтирська районна державна адміністрація Сумської області в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги наступним. Він має доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), яка не перебуваючи в шлюбі, народила доньку, тобто його онуку, ОСОБА_5 . В свідоцтві про народження ОСОБА_6 батько записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України, де вказано, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тому, за вказівкою відповідача батьком онуки був записаний ОСОБА_1 . З моменту народження і по цей час його онука, проживає разом із ним. Саме він займається її матеріальним забезпеченням та вихованням.Відповідач із ними не проживає, а живе без реєстрації в місті Охтирка. В даний час його онука, ОСОБА_5 навчається в 6 класі Чупахівської загальноосвітньої школи І - III ступенів Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Мати ОСОБА_6 у вихованні доньки участі не приймає, він сам постійно відвідує усі шкільні заходи, як-то свята, батьківські збори і таке інше. Відповідач жодного разу не з`являлась в школі, не спілкувалась з класним керівником, адміністрацією школи, не цікавилась станом та потребами доньки.

В зв`язку з викладеним просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали повністю із підстав викладених у ньому. Позивач додатково пояснив, що його донька на протязі тривалого часу зовсім байдуже ставиться до онуки, взагалі гне приділяє їй будь-якої уваги, матеріальної допомоги не надає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дитиною не цікавиться взагалі і не заперечує щоб та проживала з дідусем.

Представники третьої особи в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити, оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо дитини.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5 проживає разом з рідним дідусем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 хоча і зареєстрована за вказаною адресою, однак фактично не проживає за нею, що підтверджується довідками Чупахівської селищної ради від 07.12.2022 р. (а.с. 12, 13).

Малолітня ОСОБА_5 , навчається в 6 класі Чупахівської загальноосвітньої школи І - III ступенів Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області. Мати ОСОБА_6 , - ОСОБА_2 , у вихованні доньки участі не приймає, дідусь постійно відвідує усі шкільні заходи, як то свята, батьківські збори і таке інше. Мати жодного разу не з`являлась в школі, не спілкувалась з класним керівником, адміністрацією школи, не цікавилась станом та потребами доньки, що підтверджується довідкою Чупахівської загальноосвітньої школи І - III ступенів Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області за вих. №159 від 05.12.2022 року. (а.с. 11)

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 150 СК України обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ч. 3, ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За приписами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не приймає належної участі у житті дитини та не забезпечує необхідного її утримання.

Суд зазначає, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахування цілої сукупності чинників і факторів.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.12.2006 року по справі «Hunt v. Ukraine», №31111/04 наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Охтирської РДА № 01-20/6/222 від 02.02.2023 року було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також рішенням виконавчого комітету Чупахівської селищної ради за №6 від 05.01.2023 р. був затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні в присутності психолога та третіх осіб, які мають педагогічну освіту, була опитана малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що матір на протязі тривалого часу взагалі нею не цікавиться, не спілкується з нею ані особисто, ані по телефону. Вона мешкає в селі разом із дідусем, Ще з нею часто спілкується тітка, із якою у неї склались добрі стосунки. Остання опікується нею, купує їй речі. Наразі у неї відсутнє бажання спілкуватись та підтримувати стосунки із матір`ю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухилення відповідачки ОСОБА_2 від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на те, що її поведінка відносно малолітньої дитини свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по утриманню та вихованню доньки. Відповідачка не приймає участі у житті дитини, не переймається її фізичним і духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя.

На переконання суду надання матері можливості налагодити родинні стосунки з дитиною та попередження її про неприпустимість ухилення від участі у вихованні і утриманні доньки, зміну ставлення до її виховання не матиме жодних позитивних наслідків, оскільки з довготривалої поведінки ОСОБА_2 вбачається, що вона не має наміру виховувати та забезпечувати дитину, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, хоча ніхто їй в цьому не перешкоджає і вона об`єктивно має таку можливість.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, що в першу чергу відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно малолітньої доньки, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко