Справа № 487/6342/18
Провадження № 2/487/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д.,

представника позивача - адвоката Жеребцова В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пономарьова О.І.,

представника органу опіки та піклування - Норенко О.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житлове приміщення.

В судовому засіданні представник відповідача заявив відвід судді, посилаючись на порушення прав відповідача у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання.

Судом було оголошено перерву в судовому засіданні на 10 хв. для складення представником відповідача заяви про відвід, однак після перерви представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяви не подав.

Представник позивача, позивач та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вважали, що відсутні підстави для відводу судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Розглядаючи усну заяву про відвід, вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов такого.

Відповідно ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, заява представника відповідача про відвід судді не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, а обставини, наведені у ст. 36 ЦПК України як підстава для відводу, судом не встановлені.

Відтак, заявлений відвід судді Сухаревич З.М. - є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст. 36, 37, 40, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пономарьова О.І. про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 липня 2023 року.

Суддя З.М. Сухаревич