УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

15 вересня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно з ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно обсягу заявлених вимог та розрахунку суми заборгованості за надані послуги, наданого заявником, заборгованість, яку просить заявник стягнути, виникла за період з 01.07.2018 по 01.05.2022, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність

В позовній заяві заявник зазначає, що строк позовної давності не пропущено, оскільки відповідно до п. 12 та п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а також у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №947/8885/21 (ухвала від 10.04.2023) зазначив, що сам факт запровадження у державі карантину не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнями і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій. Проте позивач у заяві про поновлення відповідного процесуального строку не навів конкретних причин його пропуску.

Таким чином, позивач звернувся до суду з цим позовом з пропущенням строку звернення до суду.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням причин пропуску такого строку.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту позову є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О. Козленко