Провадження №2/331/137/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

представників : позивачки адвоката Кравченко О.В.,

відповідача адвоката Сердюченка В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позицій учасників процесу.

У травні 2022 року від ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої позивачка просила :

?в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.;

? в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м. ; автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

? стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини спільного майна подружжя у сумі 87 511,00.

Позов обґрунтовано таким.

28.03.2015 року сторони зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

У листопаді 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені

Сторони не можуть дійти згоди щодо способу та порядку поділу спільного майна подружжя, а також щодо часток кожного з них у праві власності на таке майно, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом.

За час шлюбу сторони набули право спільної сумісної власності на таке майно:

? квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., вартістю 1 091 235,00 грн.;

? автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 175 022,00 грн.

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою.

Питання утримання дитини сторони врегулювали згідно із договором про сплату аліментів на дитину, посвідченим Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340.

Відповідач умови договору не виконує, у зв`язку з чим позивачка змушена самотужки виконувати обов`язок з утримання сина. Зокрема, саме вона сплачує за харчування у дитячому садочку, який відвідує малолітній ОСОБА_3 ; здійснює оплату за заняття у секції карате « ІНФОРМАЦІЯ_2 »

З огляду на викладене, розмір аліментів, який малолітній ОСОБА_3 отримує від батька, не є і не може бути достатнім для його гармонійного фізичного та духовного розвитку

За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд при поділі указаної квартири, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, відступити від засади рівності часток, збільшивши її частку у праві власності на квартиру до 2/3 , тим самим зменшивши її відповідачу до 1/3.

Щодо поділу транспортного засобу, набутого під час шлюбу, позивачка вказала, що з огляду на те, що шлюбний договір між подружжям не укладався, будь-яких інших домовленостей щодо спільного майна між ними немає, частки сторін у праві власності на спільне майно є рівними, відтак, кожному з подружжя належить по 1/2 частці у праві власності на вказаний транспортний засіб.

Оскільки спільний автомобіль подружжя перебуває у володінні та користуванні відповідача, позивачка звертається із вимогою про визнання за відповідачем права особистої приватної власності на вказаний автомобіль, з одночасним стягненням з відповідача на її користь 1/2 частки його вартості у сумі 87 511,00 грн.

Як на правові підстави заявлених вимог позивачка посилається на статті 11,15,16,183,364,372 ЦК України, статті 60,61,63,68-72 СК України.

У червні 2022 року від відповідача в особі представника адвоката Назаренка П.Г. надійшов відзив на позов ( а.с.104-107), з якого вбачається, що ОСОБА_2 проти позову заперечує з таких підстав.

Спірна квартира була придбана сторонами у період шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю, частки сторін є рівними, а підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до ч.3 ст. 70 СК України в цій справі не вбачається.

Спірний автомобіль, як на думку відповідача, є його особистою приватною власністю і розподілу між сторонами цього процесу не підлягає.

Як на правові підстави своєї позиції відповідач посилається на статті 60,69,70 СК України.

У липні 2022 року від позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. надійшла відповідь на відзив ( а.с.120-122), яка містить контраргументи проти аргументів відповідача, викладених у відзиві. Крім того, зазначено, що відповідачем на підтвердження своїх доводів не надано доказів, а також ним не вірно трактуються норми сімейного законодавства.

ІІ. Заяви, клопотання учасників процесу.

У травні 2022 року позивачка в особі представника адвоката Кравченко О.В. звернулася до суду із заявою про забезпечення позову ( а.с.86).

14.07.2022 року від позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. надійшло клопотання про витребування у ОСОБА_2 оригіналу договору купівлі продажу автомобіля марки Skoda, моделі Octavia, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ( а.с.123).

29.09.2022 року від позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. надійшла заява про залишення без розгляду позовної вимоги про поділ спірного автомобіля ( а.с.133).

20.02.2023 року, 28.03.2023 року від позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. надходили заяви про відкладення розгляду справи ( а.с.159, 165).

28.03.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.167).

25.04.2023 року від представника відповідача адвоката Сердюченка В.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.173-174).

1.05.2023 року від представника відповідача адвоката Сердюченка В.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів ( а.с.180-181).

8.05..2023 року від позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів ( а.с.187).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд) від 10 травня 2023 року провадження у цій справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.80-81).

Ухвалою суду від 10 травня 2023 року заяву позивачки в особі представника адвоката Кравченко О.В. про забезпечення позову задоволено ; накладено арешт на автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 ( а.с.86-91).

Ухвалою суду від 7 липня 2022 року строк проведення підготовчого провадження по справі продовжено ( а.с.114).

Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року підготовче провадження по цій справі закрито ; справу призначено до розгляду по суті ( а.с.128).

Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на автомобіль марки Skoda, моделі Octavia, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсації вартості частини спільного майна подружжя у сумі 87 511,00, залишені без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої позивачка просить : в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м. ( а.с.138-139).

Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом ; зміст спірних правовідносин ; оцінка Суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд установив таке.

28 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.03.2015, актовий запис № 102 ( а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 22.07.2016, актовий запис № 716 ( а.с.10).

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/1143/22 від 03.06.2022, що набрало законної сили 04.07.2022, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком В.М 22.12.2016 за № 1194, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., придбана на ім`я ОСОБА_1 ( а.с.11-12).

Право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 22.12.2016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком В.М за

№ 76649920, номер запису про право власності 18217246 ( а.с.13).

Згідно з довідкою про діапазон ймовірної ринкової вартості об`єкта житлової нерухомості, виданою ТОВ «Власні Землі» 05.02.2022, найбільш ймовірна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1 091 235,00 грн. ( а.с.14-25).

ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 25.11.2021 за № 04-28/1-4201, № 04-28/1-4202 ( а.с.35,36).

Згідно з пунктом 2 договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340 ( а.с. 37, далі договір)), у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_3 буде постійно проживати разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 взяв на себе обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини у такому розмірі:

щомісячно, до моменту виповнення дитині трирічного віку 50 відсотків від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

щомісячно, з трирічного віку до моменту повноліття дитини 25 відсотків від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до пункту 3 договору ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно, не пізніше п`ятого числа розрахункового місяця, будь-яким з таких варіантів: 1) шляхом сплати цієї суми готівкою ОСОБА_1 за місцем її проживання; 2) грошовим переказом ОСОБА_1 через відповідне відділення зв`язку; 3) шляхом перерахування суми аліментів на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Згідно з деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016-2020 роки, що подані

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплатив аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у 2018 році 18432,00 гривень; у 2019 році 17813,00 гривень. Відомості про сплачені відповідачем аліменти у 2016 році та у 2020 році у деклараціях відсутні ( а.с.41-56).

Згідно з довідкою, виданою державним закладом «Дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) № 33 (м. Запоріжжя) Національної поліції України», ОСОБА_3 відвідує зазначений навчальний заклад з серпня 2019 року; оплату за харчування здійснює мати, ОСОБА_1 ( а.с.57).

Відповідно до довідки малолітній ОСОБА_3 відвідує секцію карате « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Оплату за заняття здійснює мати, ОСОБА_1 ( а.с.58).

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 , виданим Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області 26.10.2015 ( а.с.110).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21.06.2022, ОСОБА_2 працює у фізичної особи ОСОБА_4 , отримує заробітну плату та соціальні виплати учаснику бойових дій( а.с.112-113).

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/2778/22 від 28.11.2022, що залишене без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 31.03.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 78 872,45 грн.( а.с.188-190,191-199).

Відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» RC_SOM7H5YK7509ZCYHUW4W від 13.04.2013 ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у сумі 78 872,45 гривень на виконання рішення суду у справі № 331/2778/22 ( а.с.185).

Відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» RC_SOM7H5YK770S0I13MXB09 від 13.04.2013 ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у справі № 331/2778/22 у сумі 3 500,00 гривень( а.с.185).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.04.2023, № 330153957 відомості щодо ОСОБА_2 у зазначених реєстрах відсутні ( а.с.184).

Відповідно до квитанцій АТ КБ «Приватбанк» Іващенко Є.О. сплатив ОСОБА_1 сплатив аліменти на утримання ОСОБА_3 у таких розмірах: за жовтень 2022 року 1386,03 гривень; за листопад 2022 року 1400,00 гривень; за грудень 2022 року 1500,00 гривень; за січень 2023 року двічі по 1507,54 гривень; за березень 2023 року 1500,00 гривень; за квітень 2023 року 1507,54 гривень ( а.с.200-206).

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частина друга цієї ж статті визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Квартира АДРЕСА_1 набута позивачкою і відповідачем за час шлюбу, тому належить їм на праві спільної сумісної власності. Зазначені обставини сторони визнають.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна за змістом норма закріплена у частині другій статті 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Водночас ОСОБА_1 просила суд відступити від засади рівності часток, збільшивши її частку у праві власності на спірну квартиру до 2/3 (двох третіх), тим самим зменшивши її відповідачеві до 1/3 (однієї третьої).

Відповідно до частини третьої мстатті 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Тлумачення вказаної норми свідчить, що для її застосування слід констатувати такий юридичний склад:

1) з тим із подружжя (колишнього подружжя), хто претендує на збільшення частки проживають діти чи непрацездатні повнолітні син, дочка;

2) другий з подружжя не сплачує аліменти чи сплачує їх у такому розмірі, шо недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку чи лікування дитини (непрацездатних повнолітніх сина, дочки).

Факт проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з позивачкою відповідач не оспорює.

Зобов`язання з утримання малолітнього сина ОСОБА_2 взяв на себе добровільно на підставі договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого Любіченковським О.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 21.09.2016 за р. № 1340.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З 21 вересня 2016 року до 31 серпня 2022 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 78 872,45 гривень. Указану заборгованість відповідач погасив 13 квітня 2023 року, тобто після набрання законної сили рішенням суду про стягнення заборгованості та його апеляційного перегляду.

Доводи відповідача щодо належного виконання аліментних зобов`язань суд відхиляє, адже для застосування частини третьої статті 70 СК України має значення не наявність чи відсутність заборгованості зі сплати аліментів, а їх недостатній розмір для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. Той факт, що ОСОБА_2 сплатив заборгованість лише після апеляційного перегляду рішення суду підтверджує неналежне виконання ним аліментних зобов`язань протягом 2016-2022 років і беззаперечно свідчить про недостатність аліментів, сплачених на утримання його малолітнього сина.

Щодо аліментів, які ОСОБА_2 добровільно сплачує від жовтня 2022 року, суд зазначає таке.

Пунктом 2 договору про сплату аліментів на дитину від 21.09.2016 передбачений обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання сина щомісячно, з трирічного віку до моменту повноліття у розмірі 25 відсотків від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 1 липня 2744 гривні, з 1 грудня 2833 гривні. Відтак 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становив: з 1 липня 1372 гривні, з 1 грудня 1416 гривень 50 копійок.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2833 гривні; 50 відсотків прожиткового мінімуму 1416 гривень 50 копійок.

Відповідно до квитанцій АТ КБ «Приватбанк» розмір сплачених ОСОБА_2 аліментів за вказаний період становить від 1386,03 гривень до 1507,54 гривень. Зазначені суми у незначному розмірі перевищують установлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину. За таких обставин, суд доходить висновку, що розмір аліментів, сплачений відповідачем, є об`єктивно недостатнім для забезпечення нормального фізичного і духовного розвитку семирічної дитини. Доказів сплати аліментів в іншому розмірі відповідач не надав.

Аргументи відповідача про те, що позивачка не вимагала збільшити встановлений розмір аліментів, суд уважає неприйнятними, оскільки застосування частини 3 статті 70 СК України не може залежати від попереднього звернення до суд з позовом про збільшення розміру аліментів. Добросовісний платник аліментів має прагнути до добровільного виконання свого конституційного обов`язку з утримання дитини в такому обсязі, який є необхідним і достатнім для задоволення нормальних потреб дитини під час її зростання та розвитку.

Частину другу статті 70 СК України, на яку посилається відповідач, суд не застосовує, оскільки вказана норма містить інші підстави відступу від засади рівності часток при поділі майна подружжя, ніж ті, що визначені позивачкою.

Доводи ОСОБА_2 про позбавлення його єдиного житла у разі задоволення позову суд визнає неспроможними, адже предметом позову є вимога про визнання за відповідачем права особистої приватної власності на 1/3 частку у праві власності на спірну квартиру. Вимоги про позбавлення відповідача права власності на квартиру в цілому позивачка не заявляла.

Згідно з частиною першою статті. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка за допомогою належних і допустимих доказів довела, що проживає з малолітнім сином, розмір аліментів, які вона одержує від відповідача на його утримання, є вочевидь недостатнім для гармонійного розвитку дитини. Відповідач натомість доказів своєчасно виконання аліментних зобов`язань не надав, достатність розміру сплачених аліментів не підтвердив.

З огляду на викладене, суд констатує, що порушені права позивачки підлягають судовому захисту, а тому позов слід задовольнити.

V. Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатила судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 8 100,02 грн. (а.с. 2) за позовну вимогу про визнання права власності на 2/3 частини квартири, та стягнення компенсації частини вартості автомобіля, та судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 85) за подання заяви про забезпечення позову.

Позивачем були заявлені вимоги про визнання права власності на 2/3 частини квартири, вартістю 727 490,00 грн., судом позовні вимоги в цій частині задоволено, а вимогу про стягнення компенсації частини вартості автомобіля в розмірі 87 511,00 грн. залишено без розгляду (сплачений судовий збір 8100,02 грн./заявлені позовні вимоги 810001,00 грн.* 727 490,00 грн. задоволені позовні вимоги) - судовий збір, що підлягає стягненню 7 274,90 грн.

Всього, у зв`язку з задоволенням вимоги про визнання права власності на 2/3 частини квартири (7 274,90 грн.) та за подання заяви про забезпечення позову (496,20 грн.) з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 7 771,10 грн. (7 274,90 + 496,20).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право особистої приватної власності на 2/3 ( дві третіх) частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) право особистої приватної власності на 1/3 ( одну третю) частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,12 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 7 771 ( сім тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 10 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 травня 2023 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва