Справа № 352/511/23
Провадження № 2/352/325/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідачка ОСОБА_3 з 2008 року зареєстрована у належному позивачці на праві приватної власності житловому будинку АДРЕСА_1 , з дозволу батька позивачки, який на той час був власником будинку. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 було задоволено позов відповідачки ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину, усунення від спадкування та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Однак постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.01.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, постановою Верховного Суду від 18.12.2019 постанову апеляційної інстанції залишено без змін. У вказаній справі суд апеляційної інстанції, з яким погодився Верховний Суд встановив, що ОСОБА_3 не довела факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 протягом п`яти років на час відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 . Відповідачка фактично з 2012 року у спірному будинку не проживає, не має ключів від будинку, її особисті речі у ньому відсутні, вона не є членом сім`ї позивачки, така формальна реєстрація відповідачки у належному позивачці будинку, створює певні труднощі у користуванні будинком. Просила визнати відповідачку такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві представник позивачки- адвокат Ткачишин С. М. просила справу розглянути у відсутності сторони позивачки, позов підтримала і просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за адресою місця реєстрації, не повідомили суду про причини неявки, не подали відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016 після смерті свого батька ОСОБА_4 (а.с. 6).

У спірному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 , яка не є членом сім`ї позивачки, та з 2012 року не проживає у спірному будинку, при цьому не знялася з реєстрації місця проживання, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла,створює їй перешкоди у користуванні своїм майном. Обставина щодо непроживання відповідачки у спірному будинковолодінні підтверджується актом обстеження про місце проживання, виданий Тисменицькою міською радою 07.10.2022 №230 (а.с.19).

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016 (а.с.6), копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-8), копією постанови Верховного Суду від 18.12.2019 (а.с.9-18), актом обстеження про місце проживання (а.с.19), довідками Тисменицької міської ради від 07.10.2022, № 229, 228 (а.с.20-21).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що реєстрація відповідачки, яка не є членом сім`ї позивачки, у належному позивачці будинковолодінні порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 391 ЦК України, керуючись ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Представник позивачки: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Адвокат Ткачишин Світлана Миколаївна, вул. Шопена,8, м. Івано-Франківськ.

Відповідачка: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Повне судове рішення складено 20.09.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ