Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 759/20807/21

Провадження № 2/371/105/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сідор В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 06 серпня 2020 року на 102 км автодороги «Київ Знам?янка» біля АЗС сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Reno», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та мотоцикла «Yamaha», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , під управлінням ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо транспортної пригоди були пошкоджені транспортні засоби, ОСОБА_1 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден та забоїв м?яких тканин.

На місці дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 свою вину визнав та запропонував потерпілому ОСОБА_1 оформити пригоду за згодою сторін на підставі п. 2.11 Правил дорожнього руху України, тобто європротоколом.

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов?язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/, укладеного з ТДВ «СК «Альфа Гарант», що дозволило потерпілій стороні скористатися можливістю отримати страхове відшкодування на підставі європротоколу.

Розмір матеріального збитку, спричиненого власнику мотоцикла, згідно висновку експертного товарознавчого дослідження № 532/20 склав 68310,98 грн, вартість проведення автотоварознавчого дослідження 2000,00 грн.

Згідно з угодою про страхове відшкодування власник мотоцикла ОСОБА_4 погодив із страховиком розмір страхового відшкодування у сумі 20000,00 грн, з яких 18000,00 сплачувало ТДВ «СК «Альфа Гарант», а 2000,00 грн франшизи мав компенсувати винуватець ДТП ОСОБА_5 .

На місці вчинення ДТП між учасниками пригоди було досягнуто згоди, що ОСОБА_2 компенсує матеріальні збитки у розмірі 56000,00 грн, про що останнім у присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено розписку. Погоджену суму ОСОБА_5 зобов?язався сплатити потерпілому ОСОБА_1 не пізніше 18-00 год 20 серпня 2020 року.

Оскільки для компенсації збитків, завданих мотоциклу, виплаченого страхового відшкодування недостатньо, а взяте на себе зобов?язання ОСОБА_5 не виконав, погоджену у розписці суму не сплатив, ОСОБА_1 письмово звернувся до ОСОБА_5 з вимогою добровільно в позасудовому порядку відшкодувати завдану шкоду. Відповіді на звернення позивач не отримав, а тому змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Посилаючись на правила статті 1194 ЦК України, просила стягнути з відповідача на користь позивача різницю між сумою страхової виплати та фактичним розміром шкоди у розмірі 50310,98 грн та 2000,00 грн витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження.

Крім того, вказала, що позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, зазнав моральної шкоди у вигляді страждань, які позивачу довелося перенести в зв?язку з тривалим невиконанням відповідачем взятих на себе зобов?язань по відшкодуванню майнової шкоди за складеною розпискою. Страждання, які довелося перенести позивачу полягають також в порушенні звичайного способу життя, негативного впливу наслідків ДТП на загальний фізичний та психічний стан, подальшого відновлення психологічної рівноваги.

Розмір моральної шкоди, який позивач вважає достатнім для компенсації моральних страждань, оцінено ним в 12000,00 грн, вказану суму коштів представник позивача просила стягнути з відповідача.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

28 грудня 2021 року відповідачу та третім особам, які не заявляють вимоги щодо предмета спору направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого в установленому порядку місця проживання.

15 січня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу.

14 січня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено уповноваженому представнику ТДВ «СК «Альфа Гарант».

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

12 січня 2022 року до суду повернуто конверт із вкладенням, адресований ОСОБА_3 .. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв із запереченнями проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року на 102 км автодороги «Київ Знам?янка» біля АЗС сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «Reno», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та мотоцикла «YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП мотоцикл «YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Вказані обставини підтверджуються даними повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що подана ОСОБА_2 до ТДВ СК «Альфа Гарант», в якому в графі 11 ОСОБА_2 вказав, що ДТП сталося з його вини(а.с. 63-64); даними повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що подана ОСОБА_8 до ТДВ СК «Альфа Гарант», в якому в пункті 17 перелічено механічні пошкодження мотоцикла «YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.73-74); повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом), що складене ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , в якому в пункті 14 ОСОБА_2 вказав про визнання провини у вчиненні ДТП (а.с. 71).

Відповідно до даних наданих свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, власником мотоцикла «YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , власником автомобіля «Reno», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 35, 66).

Безпосередньо після ДТП 06 серпня 2020 року ОСОБА_2 було написано розписку, згідно якої він зобов?язався відшкодувати водію ОСОБА_1 шкоду за пошкодження транспортного засобу мотоцикла YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 56000,00 грн в строк до 08 серпня 2020 року (а.с. 33).

Транспортний засіб автомобіль «Reno», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований відповідно до договору обов?язкового страхування наземних транспортних засобів № АО/5901723 від 11 жовтня 2019 року, укладеного між ТДВ СК «Альфа Гарант» та ОСОБА_2 (а.с. 69).

11 серпня 2020 року за вх.№ ЦВ/20/5524 власником мотоцикла YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 подано до ТДВ «СК «Альфа Гарант» заяву про страхове відшкодування (а.с. 61).

Відповідно до даних відповіді КНП Миронівської районної ради «Миронівська ЦРЛ № 1180 від 28 жовтня 2020 року, наданої на запит ТДВ СК «Альфа Гарант» № 12/4681 від 19 жовтня 2020 року, потерпілі внаслідок ДТП 06 серпня 2020 року до приймального відділення не зверталися (а.с. 75).

20 листопада 2020 року між ТДВ «СК «Альфа Гарант» та власником пошкодженого внаслідок ДТП мотоцикла YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 укладено угоду про розмір страхового відшкодування (а.с. 37).

Відповідно до пункту 1 вказаної угоди, сторони погодили, що на підставі статті 36 пункту 2 Закону України «Про загальнообов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вони досягли згоди про розмір матеріального збитку та розмір страхового відшкодування. Також сторони вказали, що не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Пунктами 2,3 угоди від 20 листопада 2020 року визначено, що сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 06 серпня 2020 року складає 20000,00 грн. Сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається в розмірі 18000,00 грн з урахуванням франшизи, яка за полісом № АО/5901723 від 11 жовтня 2019 року складає 2000,00 грн.

В пункті 4 угоди від 20 листопада 2020 року її сторони підтвердили, що вказана в пункті 3 цієї угоди сума страхового відшкодування є остаточною, сторони не матимуть жодних фінансових або будь яких інших претензій щодо розміру цієї суми.

На підставі даних акту угоди від 20 листопада 2020 року складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт № ЦВ/20/5524, відповідно до яких розмір страхового відшкодування визначено у сумі 18000,00 грн, франшиза 2000,00 грн, страхова сума за договором становить 130000,00 грн (а.с. 55,56).

Відповідно до даних платіжного доручення № 13404 від 25 листопада 2020 року ТОВ «СК «Альфа Гарант» перерахувало ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 18000,00 грн (а.с. 54).

02 січня 2021 року, на підставі укладеного між судовим експертом Ковалем І.М. та ОСОБА_1 договору про проведення автотоварознавчого дослідження від 19 грудня 2020 року, експертом Ковалем І.М. складено висновок № 532/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 06 серпня 2020 року, станом на дату проведення дослідження становить 68310,98 грн (а.с. 7-9).

Згідно даних акту наданих послуг від 07 січня 2021 року та квитанції № 323596 від 08 січня 2021 року, послуги по проведенню автотоварознавчого дослідження згідно договору від 19 грудня 2020 року надані та сплачені на суму 2800,00 грн (а.с. 34).

18 лютого 2021 року представник позивача направила ОСОБА_2 пропозицію щодо добровільної сплати матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, яка залишилася без відповіді зі сторони ОСОБА_2 (а.с. 36).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з положеннями частини 1 статті 15 ЦК України та частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України врегульовано питання відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

У відповідності до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, згідно примітки до статті 124 КУпАП вбачається, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так як, цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована, а учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду, відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв?язку із цим слід керуватися нормами, вказаного нормативно-правового акту та законодавства, що регулює питання страхування, як спеціальними нормами, в частині щодо відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями статті 5 Закону України «Про страхування» визначено форми страхування - добровільну та обов?язкову.

При цьому, одним із видів обов?язкового страхування в Україні, закріпленим у статті 7 Закону України «Про страхування» є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону № 1961-IVвизначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого.

Страховою сумою у відповідності до статті 9 Закону № 1961-IV- це грошова сума, у межах якої страховик зобов?язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до статті 28 Закону № 1961-IVшкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов?язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв?язку з пошкодженням транспортного засобу, відповідно до статті 29 Закону № 1961-IVвідшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно пункту 33.2. статті 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому, згідно п. 33.3 Закону № 1961-IV власники пошкодженого майна зобов?язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов?язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

У відповідності до пункту 33-1.1. Закону № 1961-IV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов?язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов?язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з?явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов?язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п.п.-34.2-34.3 Закону № 1961-IV).

При цьому пунктом 34.4 статті 34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

У відповідності до пункту 35.3 статті 35 Закону № 1961-IV особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов?язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов?язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Пунктом 36.1. статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв?язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов?язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв?язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.2. ст. 36 Закону ).

При дослідженні наданих сторонами доказів суд встановив, що 06 серпня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача ОСОБА_2 , внаслідок якої було пошкоджено майно, а саме мотоцикл «YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . Вказаний факт підтверджений даними європротоколу, що не оспорюється її учасниками, зокрема відповідачем, а також ТДВ СК «Альфа Гарант», визнана ними як страховий випадок, у зв?язку із чим здійснено страхове відшкодування власнику транспортного засобу ОСОБА_3 в межах страхової суми визначеної за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АО/5901723 від 11 жовтня 2019 року на підставі спільного висновку щодо розміру страхового відшкодування.

При цьому, вирішуючи спір, суд бере до уваги, що уклавши договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за якими страховик зобов?язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов?язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов?язку страхувальника, який завдав шкоду.

Так як, між ОСОБА_2 та ТДВ СК «Альфа Гарант», укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, то з настанням страхового випадку, що мав місце 06 серпня 2020 року, в останнього виникли договірні обов?язки щодо відшкодування у межах суми страхового відшкодування спричиненої шкоди.

Як вбачається із матеріалів досліджених судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в межах страхової суми, що становить 130000,00 грн.

Певні обмеження щодо виплати суми збитків на момент ДТП та проведення страхової виплати були застережені Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 грудня 2015 року № 3471 при оформлені Європротоколу та страхове відшкодування не може перевищувати 50000 грн.

Відповідно до угоди про розмір страхового відшкодування, укладеної 20 листопада 2020 року між ТДВ «СК «Альфа Гарант» та власником пошкодженого внаслідок ДТП мотоцикла YamahaRJ01», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 06 серпня 2020 року, складає 20000,00 грн. Сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком визначається в розмірі 18000,00 грн з урахуванням франшизи 2000,00 грн.

Відтак сума страхового відшкодування узгоджена в межах допустимої страхової суми, встановленої договором обов?язкового страхування наземних транспортних засобів № АО/5901723 від 11 жовтня 2019 року, та суми максимальної страхової виплати, визначеної Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 грудня 2015 року № 3471.

А тому, посилання позивача на положення статті 1194 ЦК України, що у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) суд розцінює критично, так як такі доводи спростовуються вищевказаними доказами.

Крім того суд бере до уваги, що ТДВ «СК «Альфа Гарант» виплачено власнику транспортного засобу, який був пошкоджений внаслідок ДТП, суму страхового відшкодування у розмірі 18000,00 грн, погоджену сторонами згідно спільного висновку, та те, що саме на цю суму була оцінена шкода, що у порядку встановленим Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки будь-яких доказів, що за результатами проведеного страховиком огляду пошкодженого майна, страховик і власник транспортного засобу не досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і позивач наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (статті 36 Закону № 1961-IV), суду не надано.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок № 532/20 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку від 02 січня 2021 року, оскільки за даними висновку автотоварознавче дослідження проводилося через п?ять місяців після ДТП, визначені в ньому дані вказані станом на дату проведення дослідження, а не безпосередньо після ДТП. Сума матеріального збитку за страховим випадком, що стався 06 серпня 2020 року, у розмірі 20000,00 грн була погоджена безпосередньо з власником транспортного засобу. Позивач не надав доказів на підтвердження фактичного понесення збитків у зазначеному у висновку розмірі.

Відомості про те, що до відшкодування страховику була заявлена інша сума, однак така погоджена не була, або що з даного приводу страховиком приймалося рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування в межах заявленої суми в матеріалах справи відсутні.

Також суд вважає, що написана відповідачем ОСОБА_2 06 серпня 2020 року розписка про зобов?язання відшкодувати майнову шкоду за пошкодження мотоцикла «Yamaha» у розмірі 56000,00 грн не може бути доказом розміру спричиненої матеріальної шкоди, оскільки такий розмір в даному випадку визначався не у відповідності до вимог Закону № 1961-IV.

Беручи до уваги, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована, а розмір шкоди, спричиненої транспортному засобу потерпілого внаслідок ДТП 06 серпня 2020 року, не перевищує страхової суми та страхового відшкодування, визначеного Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29 грудня 2015 року № 3471, а також те, що власник транспортного засобу згідно угоди про розмір страхового відшкодування, укладеної 20 листопада 2020 року, погодив суму страхового відшкодування, та зобов?язався не висувати жодних претензій до ТДВ «СК «Альфа Гарант», що є страховиком, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 заподіяного матеріального збитку у розмірі 50310,38 грн суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача щодо стягнення витрат на підготовку експертного висновку в сумі 2000 грн суд зазначає таке.

Згідно частин 1 та 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Статтею 102 ЦПК України визначено вимоги до висновку експерта. Зокрема, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. При цьому, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 34 Закону України Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки відшкодування витрат на проведення експертизи, зокрема, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з?явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Позивачем у позовній заяві не зазначено, що страховиком допускалися порушення строків прибуття для огляду транспортного засобу після дорожньо-транспорної пригоди. У зв?язку із цим суд враховує, те, що ДТП мала місце 06 серпня 2020 року, страхове відшкодування було узгоджено страховиком із власником транспортного засобу.

Також, позивачем не наведено жодних підстав для необхідності повторної чи додаткової оцінки шкоди отриманої внаслідок ДТП, що мала місце 06 серпня 2020 року.

З огляду на це, а також беручи до уваги, що судом визнано необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення заподіяного матеріального збитку у розмірі 50310,98 грн визначеного саме на підставі такого висновку, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на підготовку експертного висновку.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, то суд враховує наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім?ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Законодавством не передбачена презумпція наявності моральної шкоди. Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. А така презумпція має визначатися лише законом. Тому діє стаття 81 ЦПК України про загальний розподіл тягаря доказування.

Доводи позивача, про те що він зазнав моральних страждань в зв?язку з порушенням звичайного способу життя, негативного впливу наслідків ДТП на загальний фізичний та психічний стан, подальшого відновлення психологічної рівноваги не підтверджені жодними доказами. Позивач не зазначив про обставини, які вказують на порушення звичайного способу його життя, а також не навів наслідків негативного впливу ДТП на стан його фізичного чи психологічного здоров?я.

Позивач пов?язує свої психологічні страждання із затримкою у відшкодуванні суми відшкодування майнової шкоди, визначеної ОСОБА_2 у розписці від 06 серпня 2020 року. Проте судом не встановлено протиправність дій ОСОБА_2 в цьому випадку, оскільки майнову шкоду було відшкодовану власнику транспортного засобу страховиком у погодженому між ними розмірі.

Відтак суд вважає недоведеною обставину спричинення позивачу моральної шкоди.

Висновки за результатами розгляду

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов?язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обґрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленого відповідача та обґрунтувати відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі досліджених доказів, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди є необгрунтованими.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору:

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання, будинок під номером АДРЕСА_3 .

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», ідентифікаційний код 32382598, адреса місцезнаходження: будинок під номером 26, бульвар Л. Українки, місто Київ.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук