Провадження №2/592/37/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником рахунку (картки) № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», який використовується для проведення розрахунків з іншими власниками рахунків (карток) в АТ КБ «ПриватБанк».

10.03.2020 року при здійсненні розрахунків з третіми особами позивач помилково перерахувала через електронний додаток Приват24 на рахунок (картку) № НОМЕР_2 , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», який належить гр. ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 44 020 гривень 10 коп.

Таке помилкове перерахування грошових коштів відбулося внаслідок того, що номери карток АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 та особи, якій призначався платіж були записані поруч у щоденнику позивача. ОСОБА_2 (відповідач) є колишньою тещею чоловіка позивача (від першого шлюбу).

Після невдалих спроб зв`язатися засобами телефонного зв`язку, позивачка направила засобами поштового зв`язку відповідачу лист - претензію з вимогою повернути грошові кошти в сумі 44020 гривень 10 коп. Дане поштове відправлення відповідачем було отримане за місцем її реєстрації.

На початку листопада 2020 року позивачка отримала відповідь на лист - претензію. У даному листі відповідачка зазначила про деякі витрати, які вона ніби - то здійснювала на колишню родину позивачки, борги, підприємницьку діяльність та особисті відносини між ними.

У зв`язку з цим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти в сумі 44020 гривень 10 копійок, судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Шершак-Гукова А.М. надала суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі його довірительниці, в якому просить позов задовольнити.

Відповідачка та її представник адвокат Бойко В.Б. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали доводи, аналогічним у відзиві, в якому зазначили, що в січні 2020 року у позивачки виникла потреба у грошових коштах для здійснення підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі квітами. Знаючи те, що у родини відповідачки є певні заощадження, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до них за допомогою.

02.02.2020 року між відповідачкою та чоловіком позивачки третьою особою по справі ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідачка передала у власність ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 доларів США для потреб сім`ї позичальника, в тому числі і для ведення підприємницької діяльності його дружиною. Про укладення договору позивачці було відомо, більше того, вона приступила до виконання умов договору в частині повернення коштів.

Сторони домовилися про те, що остаточний розрахунок з повернення позики має бути здійснено не пізніше 02.08.2020 року, при цьому повернення половини позичених грошей, а саме 2000 доларів США має бути здійснено позичальником не пізніше 15.03.2020 року.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах, сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

В даному випадку, договір позики було укладено в період перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_5 , а отримані грошові кошти були витрачені в інтересах їх сім`ї, в т.ч. і для ведення підприємницької діяльності безпосередньо позивачкою.

Відповідачка наполягає на тому, що саме на виконання умов Договору позики віл 02.02.2020 року позивачка і перерахувала їй грошові кошти, проте, на даний час робить вигляд, що цей платіж є помилковим, та в підтвердження надає виписку по своїй картці в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період 15.01.2020 року по 15.06.2020 року.

В зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити за необґрунтованістю ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до неї про стягнення безпідставно набутих коштів та стягнути з позивача на її користь судові витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги адвоката в загальній сумі 8000 грн. (а.с.25-33)

Третя особа ОСОБА_3 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в суд не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю та письмові пояснення, в яких зазначив, що у січні 2020 р. ОСОБА_1 вкотре звернулась за фінансовою допомогою до сім`ї ОСОБА_6 та отримала від останніх 4 тис. доларів для розвитку бізнесу.

Так як ОСОБА_1 не повернула кошти взяті раніше, ОСОБА_7 чоловік відповідачки, наполіг написати договір позики. Так як позивачка була зайнята, це зробив ОСОБА_3 , так як був її чоловіком.

Між ОСОБА_1 та сім`єю ОСОБА_6 була домовленість про повернення взятої суми після продажу квітів після 8 березня.

10.03.2020 р. Ксенія перерахувала на картку ОСОБА_2 кошти в сумі 44020 грн. 10 коп., а в липні зустрічалась з ОСОБА_7 і позивачка домовлялась з ним про перенесення дати повернення залишку коштів.

01.08. 2020 р. ОСОБА_7 полетів на роботу, а ІНФОРМАЦІЯ_1 він раптово помер. 28.07.2020 р. ОСОБА_3 розлучився з ОСОБА_1

14.09.2020 р. ОСОБА_2 запитала у ОСОБА_1 про повернення коштів, на що отримала відповідь, що вона ні кому, ні чого, повертати не буде.

20.11.20 р. ОСОБА_1 подала заяву до суду на ОСОБА_2 про стягнення з неї, начебто безпідставно набутих коштів.

Тому просить суд відмовити за необґрунтованістю ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог. (а.с. 97-99)

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона передала у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 4000 доларів США для потреб його сім`ї, у тому числі і для ведення підприємницької діяльності його дружиною, проти чого вона не заперечувала. (а.с.45)

Сторони домовилися про те, що остаточний розрахунок з повернення позики має бути здійснено не пізніше 02.08.2020. При цьому, повернення половини позичених грошей, а саме 2000 доларів США має бути здійснено позичальником не пізніше 15.03.2020, оскільки ОСОБА_1 планувала отримати суттєвий прибуток від торгівлі квітами вже на жіноче свято 08.03.2020.

Після отримання коштів подружжя ОСОБА_8 розпочало ремонтні роботи вже в новому орендованому приміщенні на зупинці «Мануфактура».

З виписки по картці/рахунку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) за період з 15.01.2020 по 15.06.2020, відкритого АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я позивачки ОСОБА_2 , вбачається, що 10.03.2020 ОСОБА_1 перерахувала ОСОБА_2 кошти в сумі 43800 грн з карти ПриватБанку через додаток Приват24 (а.с. 5-7).

Крім того, у цей же період ОСОБА_1 перераховувала ОСОБА_2 грошові кошти: 09.04.2020 4800 грн.; 25.05.2020 290 грн.; 02.06.2020 320 грн.; 04.06.2020 250 грн.; 07.06.2020 450 грн. (а.с. 46-51)

Крім того, з дослідженої судом переписки позивачки в мобільному додатку «Вайбер» з ОСОБА_1 вбачається, що позивачка протягом 2019-2020 років надавала відповідачці для продажу квіти, які вирощувала у своїй теплиці, за що остання частково перераховувала їй кошти. При цьому, на запитання позивачки про борг відповідачка видалила надіслані нею повідомлення.(а.с. 52-74)

Дані обставини встановленні рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2022 р. та постановою Сумського апеляційного суду від 13.12.2022 р., яким рішення суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 123-125) Зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 02 лютого 2020 року у сумі 2242 доларів 38 центів США.

На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що кошти перераховані ОСОБА_1 з рахунку (картки) № НОМЕР_7 в АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок (карту) № НОМЕР_8 в АТ КБ «ПриватБанк», належний ОСОБА_2 , в сумі 44020 гривень 10 коп., враховуючи комісію, є сплатою коштів в рахунок повернення боргу за договором позики від 02.02.2020 р., а не безпідставно набутими коштами.

Відповідно до ч. 4 з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадів встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наданих суду доказів, а також обставин викладених в позові, відзиві на позов та поясненнях третьої особи, встановлених у судових рішеннях, суд вважає, що позивачкою не надано доказів того, що між нею та відповідачкою виникли відносини зобов`язального характеру, тому твердження позивачки про безпідставність перерахованих грошових коштів не знайшло підтвердження під час судового розгляду справи. Тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з позивача на користь відповідача 8000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, що підтверджується відповідними квитанціями. (а.с. 38, 79)

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-16, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15-16, 177, 202-208, 218, 509, 526-527, 530, 1046 -1047, 1212 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Катрич