Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1986/22
Провадження №: 2/332/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав.

ВСТАНОВИВ:

05.09.2022 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 14.12.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано за рішенням суду. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться фізичним та духовним розвитком доньки, не піклується про стан її здоровя? не приймає участь в утриманні дитини вколючаючи її навчання. Вихованням та утриманням доньки займається матір. Визначенні за рішенням суду аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, відповідач сплачує не в повному обсязі, має заборгованість. За таких підстав, у позові позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстави того, що відповідач після розірвання шлюбу визначенні за рішенням суду аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини регулярно не сплачував, не допомагав у навчанні, не цікавився її розвитком та життям через що між сторонами виникли неприязнені стосунки.

Відповідач у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволені позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не цікавиться життям їх дитини. Свідок ніколи не бачила ОСОБА_2 . Інший чоловік ОСОБА_1 , приймає участь у вихованні її доньки.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з ОСОБА_1 вона працює з 2007 року, знаю доньки та батьків позивача. Ця сімя переїхала до приватного будинку. Колишній чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не приймає участь у вихованні дитини. За весь час ОСОБА_2 він не приїжджав до дитини, не гуляв з нею та не навідувався у гості.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис № 48 (а.с.7), який 14.12.2006 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 532 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.7). У відповідності до довідок виданих Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) згідно виконавчого листа 333/6715/17 від 14.12.2017 року виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини стягнуто аліменти у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця , починаючи стягнення з 12.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9,12).

Визначенні за рішенням суду аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, відповідач сплатив у повному обсязі (а.с.77)

У відповідності акту обстеження проведеного спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 19.01.2023 року умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із матірю, малолітнім братом та бабусею. Умови проживання є задовільними. У будинку наявні газо-водопостачання, опалення, дрова, зроблений ремонт , наявна сучасна техніка та меблі. Під час спілкування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила спеціалістам відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про те, що з батьком вона не спілкується, батько не при ймає участь у її житті, на зв`язок не виходить та заблокував її у соціальних мережах. ОСОБА_3 вітчима називає батьком

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно зі ст.164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що відповідач не приймав участі у забезпеченні дитини, оскільки відповідач хоч і із затримкою, але сплачував аліменти на утримання дитини. Та на час розгляду справи заборгованість по аліментам відсутня.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає.

Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років,.

Судом встановлено, що на момент ухвалення рішення суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття.

Враховуючи положення ст. 164 СК України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку про те, що оскільки на час ухвалення рішення суду донька відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла вісімнадцяти років, тому вона втратила правовий статус дитини, що виключає можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї.

За таких підстав, у задоволені позовних вимог слід відмовити з підстави недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко