Ухвала

10 травня 2023 року

м. Київ

справа № 535/139/15

провадження № 61-6585 ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» м. Полтави, боржник - ОСОБА_2 , про визнання недійсним звіту приватного підприємства «Центр належної оцінки та експертизи» м. Полтави про оцінку житлового будинку від 23 грудня 2021 року № 1209 та зупинення його реалізації,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - Відділ) на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року.

До Верховного Суду 29 квітня 2023 рокуВідділ подав касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня2022 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просив її скасувати та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з положеннями частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у представника Відділу була відсутня можливість вчасно подати касаційну скаргу у зв`язку із тимчасовим відключенням державних реєстрів з метою зібрання доказів які були необхідні при подачі апеляційної скарги.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, апеляційну скаргу було подано саме Відділом. Даних про те, що суд апеляційної інстанції всупереч вимог статті 272 ЦПК України не надіслав йому копію ухваленого рішення заявник не надав, однак зазначив, що 28 жовтня 2022 року до відділу надійшла ухвала від 27 вересня 2022 року.

Повний текст ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 жовтня 2022 року, касаційну скаргу подано 29 квітня2023 року, тобто після спливу шести місяців з дня складення повного судового рішення.

Суд оцінює критично посилання заявникана поважність причин пропуску процесуального строку у зв`язку із тимчасовим відключенням державних реєстрів, оскільки означені обставини не є безперервними і заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, яким чином зазначені обставини унеможливили подачу касаційної скарги у розумний строк, враховуючи що заявник знав про зміст ухваленого судового рішення ще 28 жовтня 2022 року.

Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху та роз`яснити заявнику про необхідність надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку або навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року неповажними.

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь