У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши у заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2019 головуючим у справі визначено суддю Усатову І.А.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року у справі відкрито провадження за правилам загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 17.01.2023 представником відповідача ОСОБА_1 заявлено усний відвід головуючої судді Усатової І.А. від розгляду даної справи з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Представник відповідача посилався на обставини, які на його думку викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої у справі.

Так, в обґрунтування заяви про відвід вказує, що під час судовому засідання головуючим суддею не було дотримано вимог ст.6 ЦПК України щодо поваги до честі та гідності учасників судового процесу. Зокрема, наголошував на зневажливому та упередженому ставленні судді до нього, як представника відповідача, звертав увагу на сприйняття адресованих йому висловів судді як образливих.

Враховуючи викладене вище, просив суд задовольнити відвід.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні 17.01.2023 проти задоволення заяви про відвід судді заперечували.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд не знаходить підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Таким чином, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

Судом не встановлено наявності особистої прихильності або упередженості судді, а також не вбачається наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є об`єктивним та порушує вимоги цивільного процесуального законодавства.

Зазначені представником позивача обставини не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

При цьому, заявлений представником відповідача відвід головуючого судді стосується лише уявних «образ» ОСОБА_1 та не містить жодних аргументів про сторону, інтереси якої він представляє в суді.

Виходячи з цього, підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені представником позивача підстави для відводу головуючої судді у справі Усатової І.А. є необгрунтованими, а тому подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова