Справа № 201/5296/23
Провадження №2з/201/69/2023
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ В ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПОЗОВУ

11 травня 2023р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

09.05.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (справа передана судді 10.05.2023р.)

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики в розмірі 287 200дол.США, в забезпечення виконання якого 30.12.2022р. був укладений договір іпотеки щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . З квітня 2023р. ОСОБА_2 припинила виконувати належним чином взяті на себе зобов`язання і заявник дізнався, що майно яке є предметом іпотеки, виставлено на продаж через ДП «СЕТАМ». Під час укладення договору іпотеки, нотаріусом було повідомлено заявника, що реєстрація у реєстрі буде здійснена пізніше, оскільки наявна заборона в реєстрі, однак заявника запевнили про першочерговість його реєстрації та неможливість будь-якого переоформлення, враховуючи, що реєстраційні дії було розпочато. Оскільки про відсутність реєстрації іпотеки в реєстрі та передачу майна заявнику стало відомо 09.05.2023р., йому необхідний час для підготування позовної заяви щодо скасування реєстраційних дій, а тому просив до подачі позовної заяви накласти заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ДП «СЕТАМ» проводити торги щодо цього нежитлового приміщення.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, вважаю за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про вжиття заходів забезпечення позову має містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви заявник ОСОБА_1 посилається на те, що між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, предметом якого є грошові кошти в розмірі 287 200дол.США.

30.12.2022р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, посвідчений приватний нотаріусом ДМНО Зєніковою М.С., зареєстрований в реєстрі під № 934, предметом якого було нежитлове приміщення № 100 в будинку АДРЕСА_2 , яке належало іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Біндюгіною М.О. 14.06.2008р. за реєстровим № 456.

Заявник зазначає, що 09.05.2023р. йому стало відомо про припинення 05.04.2023р. державним реєстратором Відділу реєстраційних послуг Підгородненської міської ради Подгорним В.І. права власності ОСОБА_2 на іпотечне майно, таке рішення державного реєстратора є незаконним, а тому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій щодо цього майна та заборони ДП «СЕТАМ» проводити торги.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

КЦС ВС у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р. висловив позицію, згідно якої заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої суддею Ткаченко Н.В. 11.05.2023р., в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про реєстрацію договору іпотеки № 934 від 30.12.2022р. відсутні.

За інформацією з Державних реєстрів від 11.05.2023р., припинення права власності за ОСОБА_2 на іпотечне майно відбулося на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/187/21, яким визнано недійсним договір дарування № 456 від 14.06.2018р. (за цим договором ОСОБА_2 набула від ОСОБА_3 нерухоме майно у власність).

Оскільки на сьогоднішній день в Державному реєстрі Іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні відомості про реєстрацію договору іпотеки № 934 від 30.12.2022р., а також приймаючи до уваги, що право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно припинено на підставі рішення суду по цивільній справі № 201/187/21, яке набрало законної сили (копія постанови Верховного Суду з ЄДРСР додана до матеріалів справи), з урахуванням змісту заяви про забезпечення позову та поданих доказів, вважаю, що заявлені вимоги про забезпечення позову не є співмірними із заявленими в майбутньому позовними вимогами щодо скасування реєстраційних дій державного реєстратора.

На сьогоднішній день, без пред`явлення позовної заяви, неможливо встановити обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, так само неможливо встановити, що між сторонами виник спір та існує порушення прав заявника.

Заявником не доведена наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 29.12.2022р., яке набрала законної сили, або про звернення стягнення на предмет іпотеки, що б свідчило про порушення його прав.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, поданої до подачі позовної заяви, на примусовому виконанні у приватного виконавця Теличко В.А. перебуває виконавче провадження № 71488061, де боржником є ОСОБА_3 , а стягувачем ОСОБА_4 .

В межах цього виконавчого провадження вчиняються дії щодо реалізації спірного нерухомого майна ДП «СЕТАМ».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.10.2019р. у справі 922/3537/17 вказала, що «добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень» (п. 38 постанови).

Відповідно до положень ч. 11 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Заявляючи вимоги про заборону ДП «СЕТАМ» проводити торги щодо спірного нежитлового приміщення, заявник фактично просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви і в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постановою постановою КЦС Верховного Суду у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р., постановою ВПВС від 23.10.2019р. у справі 922/3537/17, ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.