Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/6316/20
Провадження № 2/552/1221/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

27.03.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Коби І.В.,

за участю

представника позивача Шевченка А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Київського районного суду м. Полтави в м. Полтава цивільну справу № 642/6316/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ Комерційний банк «Приватбанк» 26.11.2020 звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21.12.2007 між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 56/А-07, відповідно до якого банк надав останній кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 21 грудня 2007 року по 20 грудня 2012 року включно у рамках програми мікрокредитування у розмірі 420 000 доларів США на придбання нерухомості, зі сплатою відсотків у розмірі 14 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом щомісяця. При цьому ОСОБА_2 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороди у порядку і терміни згідно з умовами договору.

На забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у той самий день між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за умовами якого остання передала в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу №№ I-VII, IIIa, Va, цокольного поверху №№ 5а, 5б, 5а, 6, 7, 8а, 8б, 9,10,11,12, 12а, ІХ, ІХб, ІХв, ІХг, Ха, Хб, Х, ХІа; 1-го поверху №№ 11-18, 18а, 18б, 19, 19а, 20, 31-38, 38а, 39-42, 42а, 21, 21а, 21б, 21в, ХІV-XVI, ХХ, 2-го поверху №№ 43-46, 46б, 49-53, 53а, ХХІ, ХХІІ в літ. А-2 загальною площею 1495,9 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором від 21 грудня 2007 року АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно та належним чином, надавши позичальникові грошові кошти, натомість, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 3738182,56 доларів США, в тому числі 311275,02 долари США заборгованість за кредитом.

Позивач вказував, що іпотека була зареєстрована в державному реєстрі іпотек, також предмет іпотеки було обтяжено забороною на нерухоме майно.

13 жовтня 2011 року між арбітражним керуючим ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_2 у процедурі банкрутства, та ТОВ «Конекс-Трейд» укладено договір купівлі-продажу вказаного предмета іпотеки.

04 грудня 2011 року ТОВ «Конекс-Трейд» зареєструвало право власності на зазначений об`єкт нерухомості.

20 листопада 2015 року на підставі договору купівлі-продажу ТОВ «Конекс-Трейд» відчужило вищевказаний об`єкт іпотеки на користь ОСОБА_1 , який 20 листопада 2015 року зареєстрував право власності на нього.

Позивач вважає, що обтяження спірного майна іпотекою за договором іпотеки від 21 грудня 2007 року зберігається та має першочерговість внаслідок скасування постановою Вищого господарського суду України від 10 квітня 2012 року постанови Господарського суду Харківської області від 17 серпня 2011 року у справі № 5023/5991/11 про визнання ОСОБА_2 банкрутом. Тому на ОСОБА_1 поширюється статус іпотекодавця за іпотечним договором від 21 грудня 2007 року відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», враховуючи, що до нього перейшло право власності на предмет іпотеки.

В поданій до суду позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 56/А-07 від 21 грудня 2007 року, а саме заборгованості за наданим кредитом в розмірі 311275,02 долари США, звернути стягнення на об`єкт нерухомого майна: квартирний (багатоповерховий) житловий будинок літ. «А-2», загальною площею (кв.м.) 1350,1, житловою площею (кв.м.) 535, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах з визначенням ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем ОСОБА_1 21.12.2020 подано до суду відзив на позовну заву, який обґрунтований тим, що 13.10.2011 між арбітражним керуючим Тоцькою К. М., яка діяла від імені ОСОБА_2 у процедурі банкрутства, та ТОВ «Конекс-Трейд» укладено договір купівлі-продажу вказаного предмета іпотеки, 04.12.2011 «Конекс-Трейд» зареєструвало право власності на зазначений об`єкт нерухомості. З 28.02.2011 по 04.12.2011 позивач не здійснив перевірки предмета іпотеки. Вказував, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2015 є добросовісним набувачем майна (нежитлових приміщень), яке на час укладення договору не було обтяжено іпотекою. В задоволенні позовних вимог просив суд відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 письмові пояснення на позовну заяву не подавала.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 03.02.2023 справа передана в провадження судді Київського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.02.2023 справа прийнята до провадження суду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суд м. Полтави від 06.03.2023 закрито підготовче провадження в справі.

В судовому засідання з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиву на позовну заяву.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 21.12.2007 між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 56/A-07, відповідно до якого, банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки на строк з 21.12.2007 по 20.12.2012 включно в рамках програми мікрокредитування у розмірі 420 000 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою відсотків в розмірі 14 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом щомісяця в період сплати (п. 1.1-1.3, 4.1 Договору).

Сторони договору передбачили, що погашення заборгованості за договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати 18 числа кожного місяця позичальник повинен надавати Банку кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді.

Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту, відсотків і винагороди в порядку і терміни згідно з умовами кредитного договору, що передбачено п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11.

Згідно з п. 4.3 договору, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32% на рік від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 6.1 договору, при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого кредиту, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за котрий виплачувалась пеня.

Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором №56/A-07, від 21.12.2007 АТ КБ ПриватБанк виконав своєчасно та належним чином, надавши позичальникові грошові кошти, в свою чергу, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 56/A-07 від 21.12.2007 ОСОБА_2 належним чином не виконувала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

У зв`язку з порушеннями ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 56/A-07, від 21.12.2007, в тому числі 311275,02 доларів США заборгованість за кредитом.

Також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05.09.2011 по справі № 2-1000/11, яке набрало чинності, встановлено факт укладання кредитного договору № 56/A-07 від 21.12.2007 між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 , стягнуто заборгованість за договором.

Також дослідженим в справі доказами встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 56/A-07 від 21.12.2007, цього ж дня між АТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки (реєстраційний номер 3891), згідно з яким ОСОБА_2 передала в іпотеку, належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу №№І-VII, IIIа, Vа; цокольного поверху №№ 5а, 5б, 5а, 6, 7, 8а, 8б, 9, 10, 11, 12, 12а, ІХ, ІХб, ІХв, ІХг, Ха, Хб, Х, ХІа; 1-го поверху №№ 11-18, 18а, 18б, 19, 19а, 20, 31-38, 38а, 39-42, 42а, 21, 21а, 21б, 21в, XIV-XVI, XX; 2-го поверху №№ 43-46, 46а, 46б, 49-53, 53а, XXI, XXII в літ А-2 загальною прощею 1495,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

13 жовтня 2011 року між арбітражним керуючим ОСОБА_3 , котра діяла від імені ОСОБА_2 в процедурі банкрутства, та ТОВ «Конекс-Трейд» був укладений договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлові приміщення підвалу №№ IVII, IIIa, Va, цокольного поверху №№ 5а, 5б,, 5а, 6, 7, 8а, 8б, 9,10,11,12, 12а, ІХ, ІХб, ІХв, ІХг, Ха, Хб, Х, ХІа; 1-го поверху №№ 11-18, 18а, 18б, 19, 19а, 20, 31-38, 38а, 39-42, 42а, 21, 21а, 21б, 21в, ХІV-XVI, ХХ, 2-го поверху №№ 43-46, 46б, 49-53, 53а, ХХІ, ХХІІ в літ. А-2 загальною площею 1495, 9 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

04.12.2011 ТОВ «Конекс-Трейд» зареєструвало в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Таким чином, в рамках ліквідаційної процедури було реалізоване нерухоме майно, яке було предметом іпотеки за договором іпотеки № 56/А-07 від 21.12.2007, та між ліквідатором, яка діяла в інтересах ФОП ОСОБА_2 , та ТОВ «Конекс-Трейд» 13 жовтня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу №№ IVII, IIIa, Va, цокольного поверху №№ 5а, 5б,, 5а, 6, 7, 8а, 8б, 9,10,11,12, 12а, ІХ, ІХб, ІХв, ІХг, Ха, Хб, Х, ХІа; 1-го поверху №№ 11-18, 18а, 18б, 19, 19а, 20, 31-38, 38а, 39-42, 42а, 21, 21а, 21б, 21в, ХІV-XVI, ХХ, 2-го поверху №№ 43-46, 46б, 49-53, 53а, ХХІ, ХХІІ в літ. А-2 загальною площею 1495, 9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та повністю сплачено вартість вказаного об`єкту нерухомості.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 10 квітня 2012 року у справі № 5023/5991/11 за касаційною скаргою АТ «КБ «Приватбанк» на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2011 та постанову господарського суду Харківської області від 17.08.2011 за заявою ФОП ОСОБА_2 про визнання банкрутом, касаційна скарга ПАТ «КБ «Приватбанк» була задоволена та провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 було припинено.

20.11.2015 між ТОВ «Конекс-Трейд» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, за яким ТОВ «Конекс-Трейд» відчужило вказаний об`єкт нерухомого майна на користь ОСОБА_1 , за яким зареєстровано право власності на об`єкт на підставі договору купівлі-продажу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись до суду з даним позовом, АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовує свої вимоги до відповідача тим, що на ОСОБА_1 поширюється статус іпотекодавця за іпотечним договором від 21 грудня 2007 року відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», враховуючи, що до нього перейшло право власності на предмет іпотеки.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом, між позивачем АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 не виникали зобов`язання, на забезпечення яких було б укладено іпотечний договір.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Як встановлено судом, предмет іпотеки, нежитлові приміщення в літ. А-2 загальною площею 1495, 9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було реалізоване в рамках ліквідаційної процедури, та між ліквідатором, яка діяла в інтересах ФОП ОСОБА_2 , та ТОВ «Конекс-Трейд» 13 жовтня 2011 року було укладено договір купівлі-продажу та повністю сплачено вартість вказаного об`єкту нерухомості.

Також встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що станом на час набуття відповідачем ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно, станом на 20.11.2015, щодо нежитлових приміщень загальною площею 1495, 9 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були відсутні жодні обтяження та заборони. У Державному реєстрі прав на нерухоме майно була відсутня інформація про обтяження спеціального майнового права на зазначений об`єкт нерухомості іпотекою.

Частиною 5 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що вимоги частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються, якщо на момент переходу від іпотекодавця до іншої особи спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості, що є предметом іпотеки, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно була відсутня інформація про обтяження спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості іпотекою, і така особа не знала і не могла знати про наявність іпотеки. У такому разі задоволення вимоги іпотекодержателя може здійснюватися за рахунок іншого майна боржника.

Отже, відповідач ОСОБА_1 , на момент набуття права власності на об`єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1 , не знав і не міг знати про наявність іпотеки.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вимоги АТ КБ «Приватбанк», як іпотекодержателя, в даному випадку відповідно до норм ст. 23 Закону України «Про іпотеку» можуть бути задоволені за рахунок іншого майна боржника ОСОБА_2 .

До відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги АТ Комерційний банк «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи судом враховується правова позиція Верховного Суду в справі № 922/2416/17, постанова 15 червня 2021 року, згідно з якою за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до норм ст. 141 ЦПК України понесені позивачем АТ КБ «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, адреса для листування 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30.

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

третя особа ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 28.03.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко