Справа №: 398/4489/21
провадження №: 2/398/311/23
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання батьківства та зміну відомостей про особу батька в актовому записі про народження дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в якій просить визнати батьківство ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та включити відомості про батька - ОСОБА_2 в актовий запис №103 від 12.02.2013 року про народження ОСОБА_3 .
Сторони по справі в період часу з 2011 року по 2013 рік проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки подружжя. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося та на диний час вони проживають окремо.
Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина - дочка ОСОБА_4 . При реєстрації факту народження батько дитини був записаний зі слів позивачки, тобто відповідач батьком записаний не був.
Відповідач заперечує своє батьківство відносно дитини, добровільної матеріальної допомоги на її утримання не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки.
Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та участі її представника, позовні вимоги просить задовольнити.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву не скористався.
ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
Представник Олексадрійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника.
Ухвалою суду від 23.02.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи.
Ухвалою від 31.05.2022 року по справі призначено судово-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено.
Ухвалою від 30.09.2022 року провадження у справі поновлено у зв`язку з не проведенням судово-генетичної експертизи.
Ухвалою від 26.10.2022 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено до розгляду.
Згідно ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 ) зареєстрували шлюб 15.06.2019 року, актовий запис №3.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч.1 ст.135 СК України відомості про батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України.
Згідно Листа Медико-генетичного центру «МАМАПАПА» ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.05.2022 року про проведення судово-генетичної експертизи повернуто без виконання, оскільки ОСОБА_2 не з`явився до експертної установи без повідомлення причин.
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що позивач народила ІНФОРМАЦІЯ_2 дівчинку ОСОБА_3 , відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені зі слів матері.
Згідно позовної заяви позивач зазначила, що дитина народжена від ОСОБА_2 , оскільки з відповідачем вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет в період з 2011 до 2013 року.
У подільшому спільне життя з відповідачем не склалося та сторони припинили спільне проживання.
Відповідач дитину не визнає, з нею не спілкується, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає.
Позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-генетичної експертизи, проте відповідач до експертної установи не з`явився без повідомлення причин.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодекс.
Пунктом 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до ст.128 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною суд виходить з наступного.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Твердження, пояснення та заперечення сторін щодо обставин їхнього спільного життя та характеру їхніх взаємовідносин не є фактами у розумінні ст. 179 ЦПК України, які обґрунтовують заявлені вимоги позивача та заперечення відповідача або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 31.05.2022 року призначалася судово-генетична експертиза, проведення якої було доручено медико-генетичному центру «МАМАПАПА» м.Кропивницький.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статей 89 і 110 ЦПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.
Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
У частині першій статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На переконання суду, ухилення відповідача від проведення судово-генетичної експертизи шляхом нез`явлення його до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів свідчить про його небажання встановити об`єктивну істину за допомогою висновку щодо походження дитини, та спростувати доводи позивача про батьківство відповідача щодо дитини.
Суд констатує, що факт ухилення ОСОБА_2 від участі у проведенні судово-генетичної експертизи у справі шляхом неявки до експертної установи для відбору зразків, при наявності необхідних для цього умов, унеможливило проведення вказаної експертизи, при тому, що сторонам було роз`яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі.
Згідно частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Зважаючи на те, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року), тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ, враховуючи обставини справи, покази свідків, що між собою не узгоджуються, чутливість правовідносин, в яких виник спір, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.
Разом з тим, при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що оскільки запис в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 про батька був зроблений за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, та враховуючи ухилення відповідача від проведення призначеної судом експертизи, визначених ст. 109 ЦПК України, суд вважає що, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 10,12,13,141,142,259,263-265,268,273, 352,354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання батьківства та зміну відомостей про особу батька в актовому записі про народження дитини - задовольнити.
Включити відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 в актовий запис про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Олександрія Кіровоградської області Україна, за №103 від 12.02.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кірвоградській області.
Зобов`язати Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) внесети відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Олександрія Кіровоградської області Україна, за №103 від 12.02.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кірвоградській області зазначивши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ;

треття особа - Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ЄДРПОУ - 41491133, місцезнаходження: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул.6-го грудня, 138.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА