Справа № 276/2049/23
Провадження по справі 6/276/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у приватного виконавця Клименка Романа Васильовича перебуває виконавче провадження №62405668, відкрите на підставі виконавчого напису №13856, вчиненого 15.05.2020 приватним нотаріусом Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення боргу з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева». Заявник вказує, що станом на дату подачі заяви виконавче провадження №62405668 відкрите, що підтверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень», доданими до заяви.

16.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (Первісним стягувачем) та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора № 16/01-01-П, відповідно до якого первісний стягувач відступив ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 21005/0008XSGF.

08.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампасіс Фінанс» було укладено Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампасіс Фінанс», а ТОВ «Кампасіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №21005/0008XSGF.

10.05.2023 року між ТОВ «Кампасіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» (Заявником) було укладено Договір №10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампасіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 21005/0008XSGF.

Заявник просить суд замінити вибулого Стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №13856, вчиненого 15.05.2020 року приватним нотаріусом Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення боргу з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у своїй заяві просить розгляд справи здійснювати без участі представника заявника.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22) зробила висновок, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ. До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Згідно із ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами.

Із матеріалів, які надіслані суду разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, неможливо встановити, що виконавче провадження №62405668, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем саме щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 21005/0008XSGF, право вимоги за яким передано ТОВ «Дебт Форс».

У даному випадку правосуб`єктність заявника як нового кредитора (стягувача) виникла на підставі договору №16/01-01-П від 16.01.2021, договору №08-02/23 від 08.02.2023 та договору №10-05/23 від 10.05.2023 про відступлення прав вимоги. При укладанні договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Дебт Форс», проявляючи обачність, з метою оцінки процесуальної ситуації та юридичної перспективи подальшого стягнення викупленого боргу, мало можливість з`ясувати обставини щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, отримати від попереднього кредитора відповідні матеріали.

Тобто заявником не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості, вчиненого саме за кредитним договором №21005/0008XSGF, адже у постанові про примусове виконання вказано лише реквізити виконавчого напису, а не кредитного договору, тоді як предметами договору №16/01-01-П від 16.01.2021, договору №08-02/23 від 08.02.2023 та договору №10-05/23 від 10.05.2023 про відступлення прав вимоги були права вимоги по кредитним договорам, а не виконавчі написи нотаріуса.

Копії виконавчого напису №13856 від 15.05.2020, вчиненого приватним нотаріусом Колейчиком Володимиром Вікторовичем, який можливо було б дослідити та встановити його вчинення нотаріусом у зв`язку з невиконанням позичальником ОСОБА_1 обов`язків сам за кредитним договором №21005/0008XSGF, заявник в якості доказу до матеріалів заяви не долучив.

Також, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №62405668 з боржника ОСОБА_1 відповідно до виконавчого напису №13856 від 15.05.2020 стягується заборгованість в розмірі 63537,92 грн. В той же час, сума заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором №21005/0008XSGF, право вимоги на стягнення якої отримало ТОВ «Дебт Форс» за договором №10-05/23 від 10.05.2023 року про відступлення прав вимоги, становить 76847,64 грн. Вказані розбіжності в сумах заборгованості також не дають змогу суду встановити, що виконавче провадження №62405668, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем саме щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №21005/0008XSGF, право вимоги за яким передано ТОВ «Дебт Форс».

Окрім того, до матеріалів заяви заявник в якості доказу відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса №13856 від 15.05.2020 року, долучив постанову про відкриття виконавчого провадження №62405668, винесену приватним виконавцем Клименком Р.В. 23.06.2020 року

Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження №62405668 на підставі виконавчого напису нотаріуса №13856 від 15.05.2020 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» відкрито 23.06.2020 року.

З аналізу ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22), правової позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 2-127/11 (провадження № 61-1648св17) слідує, що заміна сторони виконавчого провадження, в даному випадку заміна стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Женева» на ТОВ «Дебт Форс», можлива лише в існуючому виконавчому провадженні.

Долучена до заяви копія постанови про відкриття виконавчого провадження №62405668 винесена приватним виконавцем 23.06.2020 року, тобто з дати відкриття виконавчого провадження до дати звернення заявника з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні пройшло більше трьох років. Вказана постанова свідчить про відкриття виконавчого провадження, проте не є доказом його існування на момент звернення заявника з заявою до суду.

У своїй заяві заявник, як на доказ, відкритого на дату подачі заяви до суду виконавчого провадження №62405668 посилається на інформаційні довідки з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень», додані до заяви в якості додатків. Проте, дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, судом встановлено, що в якості додатків до заяви такі інформаційні довідки не вказані та не долучені в якості доказу існуючого виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 83, 84, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» в особі директора Кузьменка Олександра Валерійовича, стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Женева», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Суддя Д.О. Бобер