Провадження № 22-ц/801/381/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Матківської М. В.,

з участю секретаря судового засідання: Обертун Н. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Бойка В. М. в залі суду в місті Вінниці, повний текст судового рішення складено 05 грудня 2022 року,

у цивільній справі № 127/20031/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яку позивач прийняв. До складу спадкового майна увійшли: грошові кошти та гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про спадщину на грошові кошти позивач отримав, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з невідповідністю адреси нерухомого майна.

З метою реалізації свого права на прийняття спадщини позивач звернувся в суд з цим позовом та просив визнати за ним право власності на гараж прим. 2.1, літера «Л», розташований у АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на гараж прим. 2.1, літера «Л», розташований у АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Судові витрати залишено за позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право позивача підлягає захисту, оскільки відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на гараж прим. 2.1, літера «Л», розташований у АДРЕСА_2 , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року, Вінницька міська рада 05.01.2023 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятим з порушенням норм матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд не взяв до уваги той факт, що документи, які посвідчують право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 відсутні, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.09.2008 у справі №2-3911/08 визнано право власності на гараж під № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , і будь-які відомості про зміну адреси гаража у матеріалах справи теж відсутні. Звідси можна зробити висновок, що гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та гараж за адресою: АДРЕСА_3 є різними будівлями, а гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є ще самовільно збудованим у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та документа, що посвідчує його введення в експлуатацію. Також вважає, що суд у своєму рішенні не надав належної оцінки матеріалам інвентаризаційної справи на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . На думку скаржника, місцевий суд приймаючи рішення у цій справі, не надав правової оцінки факту самочинного будівництва гаража по АДРЕСА_2 та не вказав на наслідки спадкування такого об`єкта. Відтак Вінницька міська рада вважає, що надані позивачем документи, які посвідчують право власності на об`єкт нерухомості, яким є гараж, містять суттєві розбіжності в адресі розташування спірного нерухомого майна та не можуть бути прийняті, як такі, що належним чином посвідчують право власності померлого спадкодавця на спадкове майно.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

У судовому засіданні представник відповідача Вінницької міської ради - Мичківський І. П. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Огородник В. В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2018, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: грошових коштів, з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у розмірі 7 416,55 грн (а.с.4).

Крім того, згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.09.2008 визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж, який розташований по АДРЕСА_3 , що на плані позначений літерою «З» під номером №2 (а.с.5-6).

Відповідно до технічного паспорта на гараж АДРЕСА_2 ОСОБА_4 є власником даного гаража (а.с.7-9).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що гараж, загальною площею 23,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 (а.с.10).

Крім того, в судовому засіданні була досліджена інвентаризаційна справа на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2022 встановлено, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , гараж літера «Л».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку, тому в розумінні пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України наявні правові підставі для визнання за позивачем права власності на нерухомість (гараж) у порядку спадкування.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою апеляційного суду від 07 березня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Огородника В. В. та витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» матеріали інвентаризаційних справ №92350, №111899 на нежитлові будівлі, розташовані в АДРЕСА_2 .

З матеріалів інвентаризаційної справи № 92350 на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 313), судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно договору № 11114 від 19.09.2013 КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», надалі «Виконавець» та з другого боку ОСОБА_4 , далі «Замовник», далі разом іменовані «Сторони» уклали договір, за яким «Замовник» доручає, а «Виконавець» бере на себе зобов`язання виконати первинну технічну інвентаризацію будівлі гаражу по АДРЕСА_4 . Аналогічний договір, а також заява ОСОБА_4 начальнику КП ВМБТІ щодо проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна (гаража) за адресою: АДРЕСА_3 , знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 111899 (а. с. 8, 9). На аркуші інвентаризаційної справи 6-7 міститься рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.09.2008 року № 2-3911/08, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж, який розташований по АДРЕСА_3 , що на плані позначений літерою «З» під номером №2

Згідно листа начальника КП «ВМБТІ» приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Л. Діброві (а. с. 32 інвентаризаційної справи № 111899) встановлено, що згідно матеріалів інвентаризаційних справ № 92350, 111899 на нежитлові будівлі по АДРЕСА_2 інвентаризація будівлі гаражу літ. «Л», в тому числі приміщення 2-1 площею 23,5 кв.м, була проведена 02.10.2013.

Також в матеріалах інвентаризаційної справи наявний технічний паспорт на гараж по АДРЕСА_2 , площею 23,5 кв.м, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого зазначений гараж зареєстрований на праві приватної власності за спадкодавцем ОСОБА_4 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.09.2008 у справі № 2-3911/08.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.09.2008 у справі № 2-3911/08 і державна реєстрація права власності на спірне майно не оспорені й на даний час є чинними.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зроблено висновок, що: «визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 березня 2023 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

М. В. Матківська