справа № 490/362/21 провадження №2/489/126/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В січні 2021 року позивач звернувся до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 4861 від 31.10.2020 вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») заборгованості.

Як на підставу заявлених вимог вказав, що спірний виконавчий напис є незаконним та необґрунтованим та таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач не був обізнаний щодо існування будь-якої заборгованості, її розміру або порядку оплати, будь-яке листування між ним та відповідачем щодо існування заборгованості та її сплати відсутнє. Приватний нотаріус без з`ясування обставин справи (наявність заборгованості, строки тощо), без належного повідомлення сторін вчинив нотаріальну дію на власний розсуд. Спірний виконавчий напис було вчинено без доведеності спірності вимог кредитора, в тому числі за відсутності фінансових документів, які б підтверджували розмір та нарахування заборгованості. Позивач вважає, що безспірність його заборгованості для вчинення виконавчого напису належним чином не доведена, він не погоджується із сумою заборгованості і вважає, що така сума не має ознак безспірності. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач надав до суду письмові пояснення в яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначає, що твердження позивача про спірність заборгованості є помилковим, оскільки при вчиненні спірного виконавчого напису, безспірність заборгованості боржника перед стягувачем підтверджується на підставі наданих нотаріусу документів, виключний перелік яких визначено законодавством, які і були надані нотаріусу відповідачем. Крім того, позивач добровільно не погасив заборгованість, що підтверджується відсутністю відповідних доказів з його сторони, та не надав суду своїх заперечень з відповідними доказами щодо суми заборгованості.

Згідно ухвали судді Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А. справу направлено до Ленінського районного суду міста Миколаєва за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 справу передано судді Коваленку І.В.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії всіх документів, які надавалися АТ «Альфа-Банк» для вчинення спірного виконавчого напису.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.04.2021 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву.

Ухвалою суду від 23.06.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, повторно витребувано у приватного нотаріуса належним чином засвідчені копії всіх документів, які надавалися АТ «Альфа-Банк» для вчинення спірного виконавчого напису, та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії всіх документів, які ним надавалися для вчинення спірного виконавчого напису.

Ухвалою суду від 27.02.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 24.04.2023, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач причини своєї неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому судом порядку.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив.

Треті особи причини своєї неявки суду не повідомили, правом на подання пояснень щодо позову не скористались.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

31.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4861, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №640/138-САФ03.16-2 від 19.04.2007, який укладений між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 у розмірі 51538,59 доларів США ( на день вчинення цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 1465242,11 грн.) та 1500,00 грн., з яких: 22330,12 доларів США прострочена заборгованість за сумою кредиту; 29208,47 доларів США прострочена заборгованість за комісією та процентами; 1500,00 грн. сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Суд звертає увагу, що копія кредитного договору, як і будь-які інші документи, на підставі яких було вчинено спірний виконавчий напис, на запит суду не було надано ні приватним нотаріусом, ні АТ «Альфа-Банк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 17.12.2020 при примусовому виконанні спірного виконавчого напису звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача (ВП №63927393).

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік).

Пунктом 1 Переліку (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18), та від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц (провадження№14-557цс19).

Так, у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Зазначені норми цивільно-процесуального законодавства узгоджуються з одним із принципів цивільного судочинства - змагальності сторін, відповідно до якого доведеність обставин справи, збір і надання доказів покладається на сторони.

При цьому, у своїх письмових поясненнях відповідачем зазначено, що ним було надано нотаріусу всі зазначені чинним законодавством документи, проте не вказано які саме, та не надано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, хоча такі докази були витребувані у відповідача ухвалою суду від 23.06.2021.

Також суд звертає увагу на те, що підставами оскарження виконавчого напису може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.

Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно пункту 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

Проте, в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про суму заборгованості, в зв`язку з чим останній був позбавлений об`єктивної можливості вказати свої заперечення щодо суми нарахованого боргу, яку він не визнає.

Із досліджених судом доказів достовірно не вбачається те, що дійсно на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача виписку з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, або первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Виконавчий напис містить вимоги про стягнення відсотків та заборгованості за штрафами і пенею, проте, суду не було надано щомісячний розрахунок, що унеможливлює зробити висновок про безспірність і правильність їх нарахування, так само, як і не надано доказів надання такого розрахунку нотаріусу.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін з моменту виникнення права вимоги до позивача, не дотримавшись вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.10.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №4861, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості, яка виникла за кредитним договором №640/138-САФ03.16-2 від 19.04.2007 за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 у розмірі 51538,59 доларів США ( на день вчинення виконавчого напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 1465242,11 грн.) та 1500,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ;

треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, 433; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 17а.

Повний текст судового рішення складено 11.05.2023.

Суддя І.В.Коваленко