РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі Лавріненко Ю.В.,

із участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 07.10.2022 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом до ОСОБА_3 щодо визнання останнього таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . У позовній заяві ОСОБА_2 викладено наступну позицію. Вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Повідомила, що 23.11.2016 року вона зареєструвала у своєму будинку громадянина ОСОБА_3 , оскільки останній проживав однією сім`єю з її дочкою ОСОБА_4 . Через деякий час фактичні шлюбні відносини її дочки та відповідача припинились й з травня 2017 року ОСОБА_3 забрав свої особисті речі, виїхав з вказаного житла, змінив номер телефону та повністю припинив спілкування з їхньою сім`єю. Відповідач у її будинку не проживає з травня 2017 року і жодного разу до її житла не з`являвся та взагалі житлом не цікавився. Усі її спроби домовитися з ним про добровільне зняття з реєстрації місця проживання відповідачем просто ігноруються. Будь-яких домовленостей між ними щодо користування останнім належним їй житловим будинком немає. У будинку вона проживає разом із донькою, сама є пенсіонером за інвалідністю, тому інших доходів не має. Її пенсії на оплату комунальних послуг на разі не вистачає. ОСОБА_3 не бере участі в оплаті комунальних послуг та утриманні будинку, але обслуговуючі організації щомісячно нараховують суми з урахуванням нібито факту проживання відповідача у її житлі. Оскільки ОСОБА_3 до сім`ї позивача не належить та не проживає з ними, не використовує житлове приміщення за прямим його призначенням, тобто для постійного проживання, а лише зареєстрований у її будинку, чим порушує її права володіння, користування та розпорядження майном, вона змушена звернутись до суду з цим позовом (а.с.1-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 25.10.2022 року відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.11.2022 року.

09.11.2022 року розгляд справи знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі, наступне судове засідання призначене на 13.12.2022 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.12.2022 року за клопотанням представника позивача відкладено судове засідання на 18.01.2023 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Болманенко О.О. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив, що позивач як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду з даним позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки останній у будинку позивача з 2017 року не проживає, чим порушує її право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач ОСОБА_2 є інвалідом та отримує не велику пенсію, якої на оплату комунальних послуг не вистачає, та у зв`язку з реєстрацією відповідача у її будинку вона вимушена нести фінансове навантаження, так як обслуговуючі організації щомісячно нараховують суми з урахуванням нібито факту проживання відповідача у її будинку. Просив суд не розглядати у якості доказів додані до позовної заяви акт комісії та довідку квартального комітету від 2018 року.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_2 , та остання також є її кумою. Пояснила, що відповідач ОСОБА_3 тривалий час проживав у будинку позивача разом з її середньою донькою, але з 2017 року вона його не бачила у будинку ОСОБА_2 жодного разу. Дана інформація їй відома, так як вона часто приходила в гості до ОСОБА_6 та має ключі від її будинку, оскільки інколи коли позивач їздить в гості до своїх дітей, то вона тоді навідується до будинку ОСОБА_2 , щоб поливати квіти. Їй відомо, що ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку позивача, але вона з ним тісно не спілкувалася, лише віталася. Зауважила, що їй не відомо, чи створювали відповідачеві ОСОБА_3 перешкоди у проживанні чи користуванні спірним житлом.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що позивач ОСОБА_2 її матір, а відповідач ОСОБА_3 є її колишнім співмешканцем, з яким вона раніше зустрічалася і разом проживала у будинку матері, потім вона з ним розійшлася через несумісні інтереси та погляди на життя. Про те, що їм потрібно розлучитися, вони разом з відповідачем домовилися удвох і наступного дня після їхньої розмови ОСОБА_3 зібрав свої речі і зник. Після цього, з 2017 року вона відповідача у будинку позивача ОСОБА_2 не бачила. Вона сама у будинку своєї матері пожила ще місяць й звідти переїхала проживати до м.Вінниці, проте щомісячно навідувалась в гості до матері. Зазначила, що ОСОБА_3 добровільно збирав свої речі, ніхто його до цього не примушував, й у проживанні ніхто йому не перешкоджав.

Відповідач ОСОБА_3 за його викликом в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву чи інших клопотань суду не представив.

Заперечень сторін проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду також не подано.

З огляду на зазначене вище суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідженням представлених в матеріалах цивільної справи письмових доказів в судовому засіданні встановлено, що згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5) позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2020 року за №224861697 (а.с.6) вбачається, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду, виданого 22.04.2020 року в справі №130/2226/19, належить в цілому житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії довідки Управління ЦНАП виконкому Жмеринської міської ради від 28.09.2022 року №09-43-1026 (а.с.9) вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 , значаться зареєстрованими три особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Долучені у якості доказів до позовної заяви довідки квартального комітету "Першотравневий" від 17.09.2018 року №561 та №562 (а.с.8) та акт від 28.09.2022 року, складений комісією в складі голови квартального комітету "Першотравневий" Шевченко Л.І. та фізичних осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.10) суд не приймає до уваги та не досліджує у зв`язку з відповідним клопотанням представника позивача, заявленим у судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п.п.2 п.50 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" передбачено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).

Враховуючи наведені обставини та вимоги чинного законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні нею своїх прав користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок за власним розсудом, наразі відповідач ОСОБА_3 не є співвласником даного житлового приміщення, а також фактично відсутній у зазначеному будинку терміном понад один рік, повідомлені позивачем та свідками обставини чого відповідачем не заперечено та не спростовано ні в який спосіб, поважності причин його відсутності суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідача особою, яка втратила право користування спірним будинком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на її користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 992,40 грн (а.с.4), згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.10, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 264, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, яка втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 ) судові витрати із сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 27.01.2023 року.

Суддя Вернік В.М.