ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 755/3216/23
провадження № 2-з/753/58/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Придувалова Василя Вадимовича про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

05.05.2023 засобами поштового зв`язку від представника ОСОБА_1 - адвоката Придувалова Василя Вадимовича надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 115,4 кв.м., реєстраційний номер:00, автомобіль марки «BMW X6», 2016 року випуску, об`єм двигуна 2979см3, дата реєстрації 12.06.2012 та грошові кошти, які містяться на рахунках у банківських установах, в межах ціни позову, та які на праві власності належать ОСОБА_2 ;

- будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер:02, та грошові кошти, які містяться на рахунках у банківських установах, в межах ціни позову, та які на праві власності належать ОСОБА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 112,7 кв.м., реєстраційний номер:000; квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер:109; автомобіль марки «BMW X5», 2016 року випуску, об`єм двигуна НОМЕР_1 ; автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», 2009 року випуску, об`єм двигуна 1998см3 та грошові кошти, які містяться на рахунках у банківських установах, в межах ціни позову, та які на праві власності належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник ОСОБА_1 - адвокат Придувалов Василь Вадимович посилається на те, що 03.12.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було укладено договір позики №35000. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виступили у якості поручителів ОСОБА_2 . Згідно вказаного договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 147 160,00 грн., грошовий еквівалент яких на день продажу іноземної валюти, встановлений АТ «МІБ», становив 47 600,00 дол. США.

07.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 було укладено договір позики №40000. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виступили у якості поручителів ОСОБА_2 . Згідно вказаного договору ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 308 400,00 грн., грошовий еквівалент яких на день продажу іноземної валюти, встановлений АТ «МІБ», становив 47 200,00 дол. США.

Станом на день подання заяви про забезпечення позову до суду відповідачі свої зобов`язання перед позивачем не виконали, вищевказані грошові кошти у визначені договорами позики строки не повернули, а відтак позивач звернувся з позовною заявою до суду про стягнення заборгованості. Однак, у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що у разі задоволення позовних вимог, відповідачі з метою унеможливлення та утруднення виконання рішення суду будуть вживати заходи щодо відчуження свого майна на користь третіх осіб.

Так, в якості доказів того, що відповідачі вчиняють будь-які реєстраційні дії щодо відчуження свого майна, представником ОСОБА_1 - адвокатом Придуваловим Василем Вадимовичем до заяви долучено витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з якого вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» укладено договір №21-09-21-02-26/7072 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021. Сума за вказаним договором становить 307 999,99 грн. Вказаний договір було укладено на підставі договору застави транспортного засобу марки BMW X6, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 . Також, до заяви долучено відповідь регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), з якої вбачається, що за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано транспортні засоби.

Розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з роз`ясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, суддя дослідивши заяву про забезпечення позову зазначає, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Придуваловим Василем Вадимовичем не надано будь-яких доказів, які підтверджували б вчинення відповідачами конкретних дій, спрямованих на відчуження належного їм рухомого та нерухомого майна на користь третіх осіб задля уникнення в майбутньому обов`язку щодо виконання своїх зобов`язань за договорами позики. Окрім цього, в поданій заяві відсутні будь-які докази того, які підтверджували б підготовку відповідачами до вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно належного їм рухомого та нерухомого майна третім особам. Представник ОСОБА_1 - адвокат Придувалов Василь Вадимович посилається на те, що дії ОСОБА_2 свідчать про його неналежну поведінку та намагання уникнути реалізації належного йому автомобіля марки BMW X6, 2012 року випуску, оскільки останній передав вказаний автомобіль в заставу ТОВ «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ», що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Однак, суд не може погодитись з вищевказаними доводами представника, оскільки договір застави між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОСТО МАНІ» було укладено 21.09.2021, тоді як заява про забезпечення позову подана 05.05.2023.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви, обставини, доводи викладені у заяві, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на те, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Придуваловим Василем Вадимовичем не надано жодного доказу на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову про стягнення заборгованості. Посилання в заяві на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачами на даний час реальних дій щодо відчуження свого рухомого та нерухомого майна на користь третіх осіб, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви, а відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість даної заяви та відмовляє в її задоволенні в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись стст. 149-153, 259-260, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Придувалова Василя Вадимовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.