Справа № 331/2259/22
Провадження № 2/331/169/2023
17січня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря: Мироненко О.В.,
розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
Позивач в квітні 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом у кримінальному провадженні.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 червня 2022 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року по справі № 331/2385/14-к у відношенні ОСОБА_2 в частині вирішеного цивільного позову ОСОБА_1 скасовано та призначено новий розгляд цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
Позов обгрунтовано тим, що за чинним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 р. по справі № 331/2385/14-к відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України. Вироком встановлено, що у період з 23 травня 2013 року до 09 липня 2013 року, ОСОБА_2 отримав інформацію щодо смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за яким було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також інформацію про те, що спадкоємці померлого донька ОСОБА_4 перебуває за межами України, після чого у нього виник умисел на придбання права на вказану квартиру шахрайським шляхом з метою власного збагачення.З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_2 отримав правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , а також ключі від цієї ж квартири. У подальшому, ОСОБА_2 звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 , якого шляхом обману, не повідомивши про смерть власника квартири ОСОБА_3 , та за грошову винагороду, умовив виступити від імені раніше незнайомого йому померлого ОСОБА_3 представником в уповноважених органах при продажі його квартири.Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_2 достовірно знаючи, що власник квартири ОСОБА_3 помер, отримав при невстановлених обставинах посвідчену 09.07.2013 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Самчук Т.В. довіреність, серія BТI № 326996, зі змісту якої ОСОБА_5 був уповноважений від імен померлого ОСОБА_3 продати належну йому квартиру АДРЕСА_1 .В цей же період часу ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, знайшов покупця на вищезазначену квартиру, яким виявився позивач.11.07.2013 ОСОБА_5 , діючи під контролем та за вказівкою ОСОБА_2 прибув до приміщення офісу приватного нотаріусу, де у подальшому від імені ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_1 позивачу. Однак після довготривалих судових процесів квартиру забрали та передали її у користування законним спадкоємцям. Тому на даний час позивач позбавлений як права власності на квартиру, так і грошових коштів за неї, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову та моральну шкоду, спричинену даним кримінальним правопорушенням.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачем до суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, яка обгрунтована зміною курсу іноземної валюти, яка покладена в такий розрахунок, на підставі чого остаточно просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі708569,36 грн.,що є еквівалентом 19 381 доларів США таморальну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.01.2023 року на 11-00 годину.
17.01.2023 року від представника позивача адвоката Приладишевої Н.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позову наполягала та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Положеннями ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно дост. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Статтями 77, 79, 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 р. по справі № 331/2385/14-к, який набрав законної сили 20.06.2022 р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України.
Вказаним вироком також встановлено, що у період з 23 травня 2013 року до 09 липня 2013 року, ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, при невстановлених обставинах, отримав інформацію щодо смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за яким було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також інформацію про те, що спадкоємці померлого донька ОСОБА_4 перебуває за межами України, після чого у нього виник умисел на придбання права на вказану квартиру шахрайським шляхом з метою власного збагачення.
З метою реалізації свого злочинного умислу при невстановлених обставинах ОСОБА_2 отримав правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , а також ключі від цієї ж квартири. В цей же період часу, з цією ж метою, ОСОБА_2 звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 , якого шляхом обману, не повідомивши про смерть власника квартири ОСОБА_3 , та за грошову винагороду, умовив виступити від імені раніше незнайомого йому померлого ОСОБА_3 представником в уповноважених органах при продажі його квартири, та умовив передати йому копію свого паспорту громадянина України.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру. Кабанець діючи за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, достовірно знаючи, що власник квартири ОСОБА_3 помер, отримав при невстановлених обставинах посвідчену 09.07.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Самчук Т.В. довіреність, серія BТI № 326996, зі змісту якої ОСОБА_5 був уповноважений від імен померлого ОСОБА_3 продати належну йому квартиру АДРЕСА_1 .
В цей же період часу ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, знайшов покупця на вищезазначену квартиру, а саме: ОСОБА_1 , якого 11.07.2013 приблизно о 12 годині, знаходячись біля офісу приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріально округу Кияниці Оксани Володимирівни, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , познайомив з ОСОБА_5 .
Далі, у той же день 11.07.2013 ОСОБА_5 , діючи під контролем та за вказівкою ОСОБА_2 , прибув до приміщення офісу приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Кияниці О.В., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому нотаріусом було посвідчено договір купівлі продажу квартири, згідно якого ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .
Таким чином, у період з 23 травня 2013 року до 11 липня 2013 року ОСОБА_2 та не встановлені особи, діючи умисно та за попередньою змовою між собою, шляхом обману, корисливих мотивів, придбали право власності на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 вартістю 320000 гривень.
Крім того, в ході вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, у період з 09 липня 2013 року до 10 липня 2013 року ОСОБА_2 , достовірно знаючи про те, що власник квартири АДРЕСА_1 помер, отримав при невстановлених обставинах, з метою подальшого використання, завідомо підроблений документ, а саме: посвідчену 09.07.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Самчук Т.В. довіреність серія ВТІ № 326996 від імені ОСОБА_3 , який уповноважував ОСОБА_5 продати його квартиру АДРЕСА_1 .
У період з 10 липня 2013 року до 11 липня 2013 року, ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, знаходячись біля офісу приватного нотаріусу Запорізької міського нотаріального округу Кияниці О.В., надав ОСОБА_6 підроблену довіреність, яка у подальшому з відома за вказівкою ОСОБА_2 була використана 11.07.2013 шляхом її надання покупцем ОСОБА_1 нотаріусу ОСОБА_7 при посвідченні нею договору купівлі-продаж квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд зазначає, що встановлена та доведена вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 р. по справі № 331/2385/14-к вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, не підлягає її новому доведенню у порядку цивільного судочинства, а отже створює для такої особи відповідні правові наслідки у вигляді обов`язку відшодувати завдану такими діями майнову та моральну шкоду позивачу.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як слідує з обставин справи, позивачем за договором купівлі-продажу від 11.07.2013 р. з метою придбання квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 було сплачено 30 000 доларів США, якими у подальшому заволодів відповідач.
Суд звертає увагу, що вказана сума вартості квартири розміром 30 000 доларів США, яка сплачена позивачем, була встановлена в ході розгляду кримінального провадження, що зокрема відображено у вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2022 р. по справі № 331/2385/14-к.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем, що 25.02.2016 року, відповідач компенсував позивачу матеріальну шкоду в сумі 289 156,00 гривень,про що свідчить нотаріальна заява, яка посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. та зареєстрована в реєстрі за №552.
Поруч з даним, 03.03.2016 року відповідачем була складена нотаріальна заява, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. та зареєстрована в реєстрі за №623, за змістом якої слідує, ОСОБА_8 зобов`язується сплатити ОСОБА_9 , компенсацію заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 527 744,00 (п`ятсот двадцять сім тисяч сімсот сорок чотири гривні), що є еквівалентом 19 381 тис. дол. США та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень).
При цьому, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача про те, що ним під час купівлі квартири передавались саме долари США, у зв`язку з чим відшкодування шкоди має здійснюватися виходячи з курсу долару США до гривні на момент такого відшкодування.
Офіційний курс гривні до долара США станом на день подання позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог (08.09.2022 р.) становив: 1 долар США = 36,56 грн.
Що стосується позовної вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди в сумі 20 000 грн. то вона також підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За змістом п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ,пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
У п. 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. також зазначено, що відповідно дозагальнихпідстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачатавини останнього в її заподіянні.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
З урахуванням обставин справи суд вважає доведеним, що позивачу було спричинено моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача, наявний причинний зв`язок між такою шкодою і протиправними діяннями її заподіювача, а вина особи є встановленою та підтвердженою.
Враховуючи характер та обсяг душевних страждань позивача, які він зазнав у зв`язку з втратою майна та коштів, довготривалий період часу, протягом якого позивач намагався захистити свої порушені права, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, беручи до уваги наявність нотаріально посвідченої заяви відповідача, в якій він визнав та зобов`язався виплатити моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень, суд вважає за можливе відшкодувати позивачу спричинену йому неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, що на думку суду є достатнім і справедливим.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивача відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, то на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 7 285 ,69 грн.
Керуючись ст.ст. 3,4,12,13,19,76-82,141,223,258,259,263-265,268,280 ЦПК України, ст.ст. 15,16,22,23,1166,1167,1177 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 708 569,36 (сімсот вісім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 36 коп) гривень, що є еквівалентом 19 381 доларів США в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 20 000 (двадцять тисяч) гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 7 285 ,69 (сім тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 69 коп) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 17 січня 2023 року.

Суддя: О.Є.Жукова