ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8580/23 Справа № 191/331/23 Суддя у 1-й інстанції - Прижигалінська Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди,

-за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс»

на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

27 січня 2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди.

Позов мотивовано тим, що відповідно до Державного акта Серії І-ДП №075177, виданого 09 вересня 1999 року Іларіонівської селищною радою Синельниківського району, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, загальною площею 8.060 га, кадастровий номер :01:003:0127. Між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки б/н від 29.02.2016 року, предметом якого визначено вищевказану земельну ділянку. Представник позивача зазначала, що відповідачем неодноразово порушувались строки виплат орендної плати, зокрема, за період 2017-2012 років орендна плата сплачувалася з порушенням встановлених строків розрахунків і виплачувалася частинами з затримкою на наступний рік. За 2021-2022 роки орендна плата відповідачем не сплачена. В зв`язку із викладеним, позивач просила розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 29 лютого 2016 року (номер запису про інше речове право: 19556566 від 17.03.2017 року), предметом якого є зазначена вище земельна ділянка, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

02 травня 2023 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди задоволено.

Розірвано Договір оренди земельної ділянки, загальною площею 8,060 га, розташованої на території Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:003:0127, укладений 29 лютого 2016 року між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс», зареєстрований 17 березня 2017 року, номер запису про інше речове право: 19556566, з кінцевим строком дії до 31.12.2023 року.

Вирішено питання щодо судового збору.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2023 року заяву директора ТОВ «Дніпроагроальянс» Астіона Є.М. про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року у справі №191/331/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Наконечна Тетяна Миколаївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди залишено без задоволення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У серпні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, відповідачем ТОВ «Дніпроагроальянс» подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що заочне рішення має суттєві порушення матеріального права щодо розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зазначає, що позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів щодо систематичного характеру порушень з виплати орендної плати. Але надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в якій зазначено, що станом на 06.01.2023 року позивачу сплачено орендну плату в 2022 році за 2021 рік, за 2022 рік не сплачена.

Крім того, орендована відповідачем земельна ділянка знаходиться на території, яка межує з Донецькою областю. Таким чином, відповідач вважає поважними причини неналежного виконання ним своїх зобов`язань за договором оренди земельної ділянки в частині виплати орендної плати за 2022 рік внаслідок існування обставин непереборної сили, зокрема, військової агресії проти України та розташування земельної ділянки близько до лінії фронту.

Вказує, що всі орендодавці були повідомлені про затримку з виплати орендної плати, зокрема і позивач, та не заперечували щодо цього.

Невиплата орендної плати за 2021 рік не може розглядатися як систематична невиплата, оскільки для систематичності потрібно два і більше років.

Відповідач вважає безвідповідальними висновки суду про необхідність розірвання договору оренди землі раніше встановленого строку.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від інших учасників справи письмових заперечень на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.97-101), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії I-ДП №075177, виданого 07.09.1999 року на підставі рішення 4 сесії XXIII Іларіонівської селищної Ради народних депутатів від 06.11.1998 року, ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 8,060 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території КСП «Колос» Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:003:0127.

29 лютого 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Цей договір зареєстрований 17 березня 2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської, номер запису про інше речове право: 19556566, строк дії до 31.12.2023 року, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Згідно з п.4.1 Договору оренди від 29.02.2016 року, за кожен рік використання землі орендар виплачує оренду плату у грошовій формі в розмірі 14900 грн. Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року.

Відповідно до п.9.1 Договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної виплати орендної плати, а орендар, в свою чергу, в порядку п. 9.4 договору - у відповідності з пунктами 3.1 та 3.2 своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно п.12.3 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 12.4 Договору визначено, що сторони погодились з тим, що коригування розміру орендної плати в зв`язку з індексацією нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється шляхом складання розрахунку розміру орендної плати, який складається на початок року та є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.02.2016 року земельна ділянка передана у стані, придатному для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків №0412-23-00026 станом на 06.01.2023 року ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в 2022 році сплачено орендну плату за 2021 рік, так як дана сплата датована травнем 2022 року; за 2022 рік орендна плата взагалі не сплачена.

Зазначені вище обставини свідчать про систематичне порушення відповідачем строків розрахунків, умов виплати орендної плати, оскільки виплачувалася частинами з затримкою на наступний рік. Данні порушення мають місце з 2017 року по 2022 року, що є порушенням умов договору, укладеного між ними 29.02.2016 року.

В даному випадку суд вважав, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно до умов договору, або несвоєчасне отримання, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. За таких умов, доводи позивача мають правове значення для вирішення даного спору, що відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст.651 ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору.

Суд встановив, що ТОВ «Дніпроагроальянс» неодноразово порушувалися строки виплат орендної плати за договором оренди землі від 29.02.2016 року в частині порядку і строків внесення орендної плати. Крім того, за 2022 рік відповідач не виплатив орендну, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримала вчасно того, на що вона розраховувала при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення ст.526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Таким чином, встановивши, що ТОВ «Дніпроагроальянс» систематично допускало порушення строків виплати орендної плати, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання оспорюваного договору оренди землі.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Враховуючи, що ТОВ «Дніпроагроальянс» систематично допускало порушення строків виплати орендної плати, що порушило передбачене договором право орендодавця на її своєчасне отримання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову та розірвання договору оренди землі.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі посилався на те, що орендна плата у 2022 році не була виплачена ним з поважних причин та що всі орендодавці були повідомлені про затримку з виплати орендної плати, зокрема і позивач, та не заперечували щодо цього, проте не надав доказів на підтвердження зазначених обставин.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції дотримані вищенаведені норми.

Судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, вірно встановлені правовідносини та суд дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, заочне рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом заочне рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс»

залишити без задоволення.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: