Справа № 185/7487/22
Провадження № 2/185/343/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 січня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання такими, що втратили право користування майном
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання такими, що втратили право користування майном.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе договірних зобов`язань, позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування будинком.
Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі у судовому засіданні, позов підтримала.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, судом прийняті належні заходи для повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи.
Судом ухвалено розглянути справу у заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за таких підстав.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до п.1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 3 ст. 41, ч. 2 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до положень норм ст. 16, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про захист права власності» Україна законодавчо забезпечує громадянам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Відповідно до п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».
Позивачу належить на праві приватної власності - будинок, загальною площею 85,1 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (триста двадцять сім). За Позивачем таке право було зареєстроване відповідно до договору іпотеки.
Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору кредитні кошти було надано на купівлю нерухомості, а саме: будинок, загальною площею 85,1 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (триста двадцять сім).
В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 206/07, ОСОБА_1 як «Іпотекодавець» передав в іпотеку: будинок, загальною площею 85.1 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (триста двадцять сім).
Оскільки ОСОБА_1 не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору - АТ «УКРСОЦБАНК» звернув стягнення на квартиру Іпотекодавця на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» (п 4.5.3. Іпотечного договору) та звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора.
Правовою підставою для реєстрації права власності АТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п.4.6.3. Договору іпотеки від 20.12.2007 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудовий спосіб стягнення).
За змістом ч. 2,3 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя прирівнюється за своїми правовими наслідками до відповідного застереження в іпотечному договорі, а іпотечне застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Частиною 1 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом; Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Державний реєстратор ОСОБА_3 прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29227120 від 30.11.2018 року. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2018 р. № 147794503, було зареєстровано право власності за АТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а саме на: будинок, загальною площею 85,1 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є позивач.
Втративши право власності на будинок, Відповідач втратив відповідно до ст. 317 ЦК України право користування будинком.
Згідно з Довідкою №784 від 21.02.2022 про реєстрацію та склад сім`ї, в житловому будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач звертався до Відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення.
Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у будинку, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії Відповідачів створюють перешкоди у здійснені прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на судовий збір в сумі 2481.00 грн.
Керуючись ст.76,81, 263, 259, 289 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання такими, що втратили право користування майном - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими що втратили право користування - будинком, загальною площею 85.1 кв. м., житловою площею 40,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (триста двадцять сім).
Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін