РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/62/23

2/609/74/2023

06 березня 2023 рокуШумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до

відповідача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно,

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 19 січня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно, а саме: на нежитлового приміщення господарської будівлі телятника та нежитлове приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння.

2. Позов обґрунтований тим, що 22 грудня 2022 року між позивачами та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, розташованого в АДРЕСА_1 . За вказане майно позивачі заплатив відповідачеві 214000 грн., про що отримали розписку від останнього. Як вказують позивачі в позовній заяві, під час підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна між ними з відповідачем було досягнуто згоди відносно усіх істотних умов щодо купівлі-продажу вказаного майна і з тими умовами погодилися обидві сторони, однак нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть, оскільки ОСОБА_3 ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, оскільки вважає, що покупці мають доплатити продавцю ще грошей, так як все подорожчало і інший клієнт ніби-то пропонував більшу суму, ніж погодили сторони. На підставі викладеного, позивачі просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення господарської будівлі телятника та нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, які розташовані в АДРЕСА_1 та визнати за ними право власності на вищевказане майно.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачам надано строк на усунення недоліків в позовній заяві.

4. 06 лютого 2023 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, на адресу суду позивачі подали квитанцію про сплату судового збору та додаткові докази.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 березня 2023 року.

6. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

9. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.04.2009 серії НОМЕР_1 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22393182 від 06.04.2009 вбачається, що ОСОБА_3 є власником частки нежилого приміщення, господарської будівлі телятника, загальною площею 1317.50 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету №65 від 10.12.2008. Форма власності - спільна часткова.

10. З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 346/22 від 22.12.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що станом на 22 грудня 2022 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна, а саме нежилого приміщення господарської будівлі - телятника, за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено.

11. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2008 серії НОМЕР_2 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21356616 від 22.12.2008 вбачається, що ОСОБА_3 є власником цілої частки нежилого приміщення, господарської будівлі - пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету №66 від 10.12.2008. Форма власності - приватна.

12. З повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна № 345/22 від 22.12.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що станом на 22 грудня 2022 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна, а саме нежилого приміщення господарської будівлі - пункту штучного осіменіння, за адресою: АДРЕСА_1 , не виявлено.

13. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №322057924, сформованою 06.02.2023 слідує, що частка нежилого приміщення, господарської будівля - телятник, загальною площею 1317,50кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 06.04.2009, інша частка - нежилого приміщення, господарської будівлі телятника, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 06.04.2009. Відомості про інші речові права, відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості з Державного реєстру іпотек - відсутні.

14. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №322039339, сформованою 06.02.2023 слідує, що нежиле приміщення, господарська будівля - пункт штучного осіменіння, загальною площею 167,90кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 22.12.2008. Відомості про інші речові права, відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості з Державного реєстру іпотек - відсутні.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що власником зазначеного вище майна був продавець ОСОБА_3 , а тому мав право його продажу.

15. Згідно із заяви ОСОБА_3 від 15.11.2022, адресованої ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_3 доводить до відома ОСОБА_5 про намір продати частину нежилого приміщення господарської будівлі - телятника.

16. Своєю письмовою заявою від 30.11.2022 ОСОБА_5 інформує ОСОБА_3 про те, що відмовляється від запропонованої йому, як співвласнику, купівлі частини нежилого приміщення господарської будівлі - телятника, не заперечує проти продажу частини даного приміщення іншій особі.

17. 22 грудня 2022 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, загальною площею 1317,50 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , за ціною 214000 грн.

18. Кошти за продане майно: нежитлового приміщення господарської будівлі телятника та нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були отримані відповідачем ОСОБА_3 , що у загальній сумі становить 214000 грн., згідно з розпискою, підписаною власноруч ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

19. Згідно з актом прийому-передачі від 22.12.2022, який є додатком №1 до договору купівлі-продажу від 22.12.2022, зазначене вище майно, а саме нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, загальною площею 1317,50 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 , було передано продавцем ОСОБА_3 та прийняте покупцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

20. Як вбачається із листа позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останні просить прибути відповідача ОСОБА_3 невідкладно в строк до 10 січня 2023 року в м. Шумськ з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

21. Відповідно до заяви продавця ОСОБА_3 , останній відмовляється прибути для нотаріального посвідчення договору, оскільки вважає, що все подорожчало і покупці мають доплатити йому ще кошти, так як він знайшов клієнта, який пропонує більшу суму коштів.

22. Згідно із заявою ОСОБА_6 від 22.12.2022 слідує, що остання надає згоду своєму чоловіку ОСОБА_3 на продаж нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, розташоване в АДРЕСА_1 та укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

23. Своєю письмовою заявою від 22.12.2022, ОСОБА_7 надає згоду своєму чоловіку ОСОБА_1 на купівлю нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, розташоване в АДРЕСА_1 в ОСОБА_3 .

ІV. Оцінка Суду.

24. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

25. Вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

26. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

27. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

28. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

29. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

31. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

32. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

33. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

34. У відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, належить власнику товару. Якщо продавець не є власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

35. У відповідності до ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

36. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

37. У частині 2 ст. 220 ЦК України зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

38. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

39. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

40. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

41. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

42. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

43. Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов під час укладення договору, покупці повністю здійснили розрахунок за придбане майно та отримали майно за актом прийому-передачі, неможливість нотаріального посвідчення договору перешкоджає покупцям та порушує їх права щодо володіння, користування та розпорядження придбаним майном.

44. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачами права власності на нежитлового приміщення господарської будівлі телятника та нежитлове приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачами при подачі позову було сплачено по 1606,80 грн. судового збору кожним.

З цих підстав,

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 638, 650, 655, 658, 220 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

2.Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, загальною площею 1317,50 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22 грудня 2022 року.

3.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, загальною площею 1317,50 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 та на нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

4.Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на нежитлового приміщення господарської будівлі телятника, загальною площею 1317,50 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 та на нежитлового приміщення господарської будівлі пункту штучного осіменіння, загальною площею 167.90 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 06 березня 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк