Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2023 року Справа № 2-955/2008
Номер провадження6/608/4/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
представника Чортківського відділу Державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марущак Н. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що 13 січня 2010 року Чортківським районним судом Тернопільської області було задоволено подання відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, яким тимчасово обмежено її право виїзду за кордон. Підставою задоволення подання було те, що ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-955 від 02 жовтня 2008 року, виданого Чортківським районним судом, зобов`язана була сплатити 43 980,11 гривень боргу в користь ВАТ КБ «Надра». 29 грудня 2016 року державним виконавцем відділу ДВС у Чортківському районі винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 11 листопада 2022 року стягувач повторно з виконавчим документом не звертався, а тому немає підстав для залишення встановленого судом обмеження на право виїзду за кордон. На основі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати тимчасове обмеження на право виїзду її за кордон, яке встановлене ухвалою Чортківського районного суду № 6-5/2010 р. від 13 січня 2010 року.
В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує, просить її задовольнити.
Представник Чортківського відділу Державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Марущак Н. І. в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в 2015 році закінчено виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 43 980,11 гривень боргу в користь ВАТ КБ «Надра» в зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, та виконавчий документ повернуто стягувачу. Однак це не позбавляє стягувача повторно звернутись в відділ виконавчої служби з виконавчим документом про стягнення заборгованості. Крім того, на даний час у відділі на виконанні перебувають також інші виконавчі провадження, де боржником виступає ОСОБА_1 .
Вислухавши пояснення представника відділу державної виконавчої служби, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного процесуального законодавства, Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Законом України «Про виконавче провадження».
Судом встановлено, що ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2010 року тимчасово обмежено право виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , до погашення нею заборгованості по зобов`язанню ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільське РУ.
Як встановлено в судовому засіданні підставою для обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 було те, що у відділі ДВС знаходилось виконавче провадження про стягнення з неї 43 980,11 гривень заборгованості за кредитним договором № 206/2006-МКЧ від 07 листопада 2006 року.
Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи - боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу відповідним рішенням суду.
При цьому, як застосування такого заходу до фізичної особи - боржника, так і його скасування відноситься до компетенції суду.
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного Закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Отже, втручання у право фізичної особи - боржника на свободу пересування, яке ґрунтується на ст. 441 ЦПК України та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
При цьому, саме по собі невиконання рішення суду не є належною підставою для застосування до боржника - фізичної особи обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки має бути доведено саме ухилення такої особи від його виконання, тобто вчинення умисних дій.
Суд зазначає, що будь-яке тимчасове обмеження у гарантованих Конституцією України прав особи, яке в момент його застосування мало легітимну мету, не може тривати постійно.
Тобто обмеження, накладені у зв`язку з непогашеною заборгованістю, є виправданими тільки в тому випадку, якщо вони спрямовані на досягнення цілі у вигляді стягнення такої заборгованості. Дія таких обмежень не може бути продовжена протягом тривалого періоду без періодичного перегляду їх обґрунтованості. (п.122 і 124 рішення ЄСПЛ у справі «Рінер проти Болгарії»).
Таким чином, на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження права громадянина України ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд з України.
Частиною 5 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки відпала необхідність в застосуванні відносно неї тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України як заходу забезпечення виконання судового рішення.
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), яке встановлено ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 6-5/2010 р. від 13 січня 2010 року.
Ухвалу для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Парфенюк