Справа № 544/2667/22
Провадження № 2-з/544/33/2023
УХВАЛА

іменем України

06 листопада 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Сайко О.О.,

з участю секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин, по вул. Соборна,41, заяву заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Антона Дігтяря в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Антон Дігтярь звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

03.11.2023 від заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшла заява про забезпечення позову по цивільній справі.

В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВСА № 600432 від 06.04.2005, ОСОБА_1 , громадянин російської федерації, після смерті ОСОБА_2 успадкував належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 104665, виданого 12.08.2005 Пирятинською районною державною адміністрацією, земельну ділянку площею 3.5817 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пирятинської територіальної громади Лубенського району (колишня Давидівська сільська рада). В подальшому, 13.03.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0025, площею 3,5817 га, номер відомостей про речове право - 25262423.18.02.2008 ОСОБА_3 передав за договором оренди вищевказану земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю «ДАВИДІВСЬКИЙ ДАР» строком на 10 років, відповідно до інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 23.02.2008 між ОСОБА_3 та TOB «ДАВИДІВСЬКИЙ ДАР» укладено додаткову угоду до Договору від 18.02.2008 та внесено зміни з приводу строку дії Договору, а саме: до 31.12.2025. У подальшому, 26.12.2022 між TOB «ДАВИДІВСЬКИЙ ДАР» та TOB «ГЯДТ АГРО» укладено договір про продаж права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Окружною прокуратурою були встановлені порушення ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України в частині не відчуження протягом року прийнятої у спадщину громадянином російської федерації ОСОБА_1 земельної ділянки. У зв`язку з цим прокурором подано позов про конфіскацію указаної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, а також те, що спірна земельна ділянка на даний час незаконно перебуває у власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 є підстави для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість її відчуження третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про конфіскацію у власність держави земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0025. Це зумовлює необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки кадастровий номер :00:007:0025.

Оскільки зазначені види забезпечення не перешкоджають ОСОБА_1 володіти та користуватись спірною земельною ділянкою, у випадку відмови у задоволенні даного позову йому не може бути завдано значних збитків, а забезпечення позову не створить жодних перешкод у їх відшкодуванні, тому підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи із змісту ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1, 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому суд також враховує, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї матеріали, суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір щодо об`єкту нерухомого майна, яким є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:007:0025.

Наразі дійсно існує ризик її відчуження третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про конфіскацію у власність держави земельної ділянки .

Тому вжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку є виправданим, сприятиме запобіганню порушенню прав позивача за позовом та забезпечить можливість реального судового захисту.

Вирішуючи питання відповідності виду забезпечення позову, суд виходить з доведених позивачем ризиків, а тому на цій стадії розгляду справи суд вважає виправданим визначити спосіб забезпечення цього позову, який запропонував позивач, який, на думку суду, суттєво не позначиться на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене, заява заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст.149-153,258,258-261,353,354ЦПК України ,суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0025, площею 3,5817 га, розташовану на території Пирятинської територіальної громади Лубенського району.

Заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0025.

Ухвала виконується негайно і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Суддя О.О. Сайко