Справа № 495/6928/21
Номер провадження 2/495/996/2023
29 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Саханова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності,-
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
26.08.2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд:
- виділити ОСОБА_1 в натурі частку зі спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_1 , частка в цілому складається зі частини житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», житлової прибудови літ. «А2», прибудови «а», ганку літ. «а4», оглядової ями літ. «а5» та нежитлової будівлі літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м.;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку літ. «А», прибудову літ. «А1», житлову прибудову літ. «А2», прибудову «а», ганок літ. «а4», оглядову яму літ. «а5» та нежитлову будівлю літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зокрема тим, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про виділення в натурі частики із спільної часткової власності, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про виділення в натурі частики із спільної часткової власності, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року по справі № 495/1812/20 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом було згідно умов даної мирової угоди виділено частку із спільної часткової власності та визнано на дані частки право власності.
Разом з тим, частка яка належала ОСОБА_4 не була виділена із спільної часткової власності та не було визнано за нею право власності на дану частку, що унеможливило зареєструвати за нею право власності на залишок частки, яка залишилась після виділення із спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Приймаючи до уваги те, що інші співвласники здійснили вихід із спільної часткової власності, позивач вважає, що існує технічна можливість на виділення в натурі частки, що належала його померлої матері ОСОБА_4 в натурі з припинення режиму спільної часткової власності та визнання за нею права власності.
Позивач являється власником своєї частки відповідно до акту готовності об`єкта до експлуатації від 20.10.2009 року та свідоцтва про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил № 15001096.
Частка, що належала за життя матері Позивача складається із частини житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», житлової прибудови літ. «А2», прибудови «а», ганку літ. «а4», оглядової ями літ. «а5» та нежитлової будівлі літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м.
У Позивача є бажання виділити в натурі частку зі спільної часткової власності, так як така технічна можливість реально існує.
Виділення частки зі спільної часткової власності Позивачу потрібно для того щоб теж окремо від інших співвласників укласти договір із ПАТ «Одесобленерго» на підключення до електромережі, вільно розпоряджатися своєю часткою, не залежачи при цього від інших співвласника.
Як вбачається із вище викладеного, Позивач не може укласти договір про виділ частки в натурі (поділ) будівлі або споруди у зв`язку із виділенням із спільної часткової власності інших співвласників Відповідачів по справі.
27.08.2021 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, провадження по справі було відкрито, та призначено підготовче судове засідання.
03 лютого 2022 року адвокат Гафійчук С.Д., який діяв в інтересах первісного позивача ОСОБА_4 подав до суду клопотання у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, у зв`язку із чим, посилаючись на положення ст. 251 ЦПК України просить зупинити провадження у справі до моменту вступу у спадщину правонаступників ОСОБА_4 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2023 року було зупинено провадження у справі №495/6928/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності та визнання права власності до залучення у справі правонаступника ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
09.12.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання адвоката Гафійчука Сергія Дмитровича про поновлення провадження у справі у зв`язку із тим, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 , який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022 року було відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності та визнання права власності.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було замінено первісного позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкоємця ОСОБА_1 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду.
У судове засідання призначене на 03.04.2023 року сторони не з`явились.
У судове засідання позивач не з`явився. Однак, подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі. На задоволені позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна.
Представник третьої особи Білгород-Дністровська міської ради Одеської області, в судове засідання не з`явився. Однак подав до суду пояснення відповідно до яких зазначив, що частка, що належить належала померлій матері позивача складається із частини житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», житлової прибудови літ. «А2», прибудови «а», ганку літ. «а4», оглядової ями літ. «а5» та нежитлової будівлі літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м.
Однак частка яка була виділена матері позивача не була виділена з спільної власності та не було за нею визнано право власності на дану частку, що як наслідок унеможливлює реєстрацію права власності на частку позивача. На підставі вищенаведеного представник заінтересованої особи просить ухвалити законне рішення по справі
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла первісна позивачка ОСОБА_4 , після її державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 39/2022.
Згідно довідки № 797/02-14 від 27.07.2022 року виданої Першою Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою Одеської області, вбачається, що ОСОБА_1 , 02.02.2022 року подав до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області заяву про прийняття спадщини за заповітом пісня померлої ОСОБА_4 , та є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна, яке належала спадкодавцю.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлої та є її правонаступником.
Судом встановлено, що в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про виділення в натурі частики із спільної часткової власності, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Білгород-Дністровської міської ради про виділення в натурі частики із спільної часткової власності, визнання права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року по справі № 495/1812/20 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Судом встановлена, що частка зі спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлої матері позивача ОСОБА_4 не була виділена із спільної часткової власності та не було визнано за нею право власності на дану частку, що унеможливило зареєструвати за нею право власності на залишок частки, яка залишилась після виділення із спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 , за життя була власником частки відповідно до акту готовності об`єкта до експлуатації від 20.10.2009 та свідоцтва про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил № 15001096.
Частка, що належала матері позивача ОСОБА_4 складається із частини житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», житлової прибудови літ. «А2», прибудови «а», ганку літ. «а4», оглядової ями літ. «а5» та нежитлової будівлі літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м.
Нормативно правове обґрунтування.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути в тому числі визнання права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.
Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 4 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Крім того, Верховний Суд України у постанові від 19.02.2014 року зазначив, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
При вирішенні справи даної категорії, крім вказаної спеціальної норми суду слід враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому, суду слід врахувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Висновки за результатами розгляду справи.
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності підлягають задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Суд вважає, що в ході розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги.
Куруючись ст.ст. 3, 15, 16, 364 ЦК України, ст.ст. 106, 118, 119, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Білгород-Дністровська міська рада Одеської області про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області від 03.02.2009 року, (РНОКПП НОМЕР_2 ), в натурі частку зі спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_1 , частка в цілому складається зі частини житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «А1», житлової прибудови літ. «А2», прибудови «а», ганку літ. «а4», оглядової ями літ. «а5» та нежитлової будівлі літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м.;
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області від 03.02.2009 року, (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на частину житлового будинку літ. «А», прибудову літ. «А1», житлову прибудову літ. «А2», прибудову «а», ганок літ. «а4», оглядову яму літ. «а5» та нежитлову будівлю літ. «Є» у складі приміщень 3-1 комори, 3-2- коридору, 3-3 санвузла, 3-4 кухні, 3-5 майстерні, 3-11 коридору, 3- 12 комори, І- оглядової ями, 3-6 коридору, 3-7 житлової, 3-8 житлової, 3-9 житлової, 3-10 житлової, загальною площею 135,2 кв. м., житловою 61,0 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя