Справа № 346/3009/22
Провадження № 2/346/187/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань Дутчак Х.В.,

позивача- ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просила достроково розірвати Договір довічного утримання укладений між нею та ОСОБА_4 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 листопада 2019 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф., згідно до якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2305 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, у тому числі з земельними угіддями рілля 0,0507 га, прибудинкова територія 0,0777 га, рілля 0,0814 га, капітальна 0,0103 га, капітальна 0,0103 га, кадастровий номер :01:001:0486 що знаходиться в с.Шепарівці, взамін чого ОСОБА_4 зобов`язується надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги. Сторонами визначено, що обов`язок набувача майна по наданню відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді: 1) забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваному будинку, 2) здійснення догляду та необхідної допомоги, 3) надання побутових послуг. Грошова оцінка зазначених в договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі 3000 гривень. Всупереч умов договору відповідач не виконує взяті на себе обов`язки, не звертає уваги на потреби позивача, не забезпечує харчуванням, медикаментами та необхідною допомогою. Відповідач взагалі не здійснює необхідний догляд та матеріальне забезпечення з моменту укладення договору, а саме від 07.11.2019. Через невиконання умов договору позивач намагалася розірвати договір довічного утримання в судовому порядку в листопаді 2020 року, звернулася до суду з відповідним позовом, проте відповідач вибачився та запевнив, що в подальшому буде сумлінно виконувати покладені на нього договором обов`язки. Як наслідок вона подала до суду заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки ситуація не змінилася, з огляду на зазначене, посилаючись на ст.ст.755, 756 ЦК України, позивач просить розірвати Договір довічного утримання укладений між нею та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрите провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про дострокове розірвання договору довічного утримання.

08.09.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні через недоведеність вимог. Вважає, що відповідач добросовісно виконував взяті на себе обов`язки по догляду та матеріальному забезпеченню позивача, відповідно до умов договору довічного утримання. Систематично забезпечував позивача продуктами харчування та предметами першої необхідності, різноманітне харчування, торти, солодощі, святкові пакунки. Відповідач в міру потреби забезпечував позивача лікуванням, неодноразово супроводжував її до медичних закладів для обстежень та лікування, купував необхідні ліки та оплачував медичні процедури. Крім того, заготовляв дрова на зиму, оплачував комунальні послуги, забезпечував позивача чистим та новим одягом. Усі вищезазначені дії відповідач виконував самостійно або з допомогою своїх батьків. Позивачка має досить складний характер, часто провокує різні суперечки з відповідачем та його батьками, висловлює безпідставні звинувачення та претензії, у 2020 році дійсно зверталася до суду з аналогічним позовом, але за її заявою позов був залишений без розгляду. Позивачка має певну неприязнь до відповідача та його батьків через те, що вони роблять їй зауваження з приводу вживання алкоголю в компанії людей сумнівної репутації. Незважаючи на складні відносини, що склалися між сторонами, відповідач не бажає розривати договір, оскільки на його виконання витрачено значний обсяг грошових коштів та фізичних сил як його, так і його батьків.

11.10.2022 представник позивача подала суду відповідь на відзив, в якій з посиланням на судову практику Верховного Суду, зазначила, що відповідач не виконує належним чином умови договору довічного утримання, протягом тривалого часу перебуває за межами України. Надані відповідачем в якості доказів фото таблиці не відповідають принципу допустимості, достовірності, достатності та належності, а долучені копії квитанцій на підтвердження оплати комунальних послуг стосуються короткого проміжку часу.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додала, що договір довічного утримання з ОСОБА_4 вона уклала добровільно, за ініціативою матері відповідача. Умовами договору були наступні: вона відчужує відповідачу свій будинок, а він доглядає за нею, допомагає по дому та по господарству, за свій рахунок купує ліки, продукти, сплачує комунальні послуги. Матеріальне забезпечення мало б бути в розмірі 3000 грн., але цього не було. На початку відносин відповідач дещо виконував умови договору, періодично допомагав їй, але за її кошти купував для неї ліки та продукти харчування. Один раз на тиждень-два приносив їсти (суп, кашу, молоко), допомагав садити на городі картоплю, косив траву. Але було й таке, що їй доводилося наймати чужих людей для цих робіт. Дійсно, окрім відповідача до неї приходили його мати або батько. Відповідач у 2022 році взагалі виїхав закордон. З часом відносини між нею та відповідачем та його батьками погіршилися, відповідач та його батько неодноразово її ображав, оскорбляв та бив. Їй допомагали сторонні люди, сусіди, мешканці села, медсестра. Останні півроку вона дійсно відмовлялася приймати продукти харчування від батьків відповідача, оскільки вони погано до неї відносилися і вона вже вирішила розірвати договір.

Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, місце розгляд справи.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в позові з підстав зазначених у відзиві на позов. Додав, що договір довічного утримання між сторонами було укладено з ініціативи позивача, яка запропонувала матері відповідача укласти цей договір, оскільки їй потрібна допомога. Умови договору відповідач особисто та за допомогою його батьків сумлінно та добросовісно виконував, але через зловживання позивачем алкоголем виникали конфліктні ситуації. Ніколи ані відповідач, ані його батьки не ображали та не били позивача. Додав, що комунальні послуги повністю сплачував відповідач із власних грошей, що підтверджують квитанції про оплату, допомогу по дому та господарству надавав відповідач або його батьки, що зафіксовано на фото. Мали місце випадки, коли позивач не повідомляла про свої потреби відповідачу, а одразу зверталася по допомогу до сторонніх людей. Зараз відповідач перебуває за кордоном, але всю необхідну допомогу та догляд за позивачем здійснюють його батьки, яких позивач останнім часом не пускає в дім та не приймає від них виконання договору. Після намагання позивача розірвати договір довічного утримання у 2020 році, відповідач почав фіксувати на фото виконання умов договору, зберігав чеки, квитанції, щоб убезпечити себе від подальших звинувачень в неналежному виконання договору.

В судовому засіданні за клопотаннями позивача та відповідача було допитано свідків.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_5 показала, що є старостою села Шепарівці Коломийської ТГ. У зв`язку з її посадою, до неї звертаються мешканці села за різною допомогою. Позивач також звертається до неї по телефону, просить допомоги, жаліється, і вона її відвідує. Свідку відомо, що позивач уклала договір довічного утримання з сином її племінника, який не є мешканцем їх села. На початку скарг на неналежне виконання умов договору від позивача не надходили, але згодом вона почала скаржитися на своїх «опікунів». Близько два роки тому при спілкуванні з позивачем вона помітила у неї сліди побоїв. Позивач повідомила, що після того, як попросила батька відповідача вставити їй зуби, останній розлютився, розкидав продукти, що приніс для неї, лаявся, ображав її та побив. Вона була розстроєна, плакала, сказала, що хоче розірвати з ними договір. При цьому свідок помітила, що в будинку було брудно, санітарно-гігієнічні норми не відповідали вимогам. Свідку відомо, що позивач наймала сторонніх людей, мешканців села, косити траву, обробляти технікою земельну ділянку, за що платила їм кошти.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживає з позивачем в одному селі, спілкується з нею та заходить періодично відвідати. Зі слів позивача їй відомо, що вона уклала договір довічного утримання з сином своїх родичів з с.Лісна Слобідка. Заходячи до позивача раз на тиждень після роботи, жодного разу не бачила у неї відповідача, або його батьків. Але одного разу побачила позивача з вибитими зубами та підвищеним тиском після відвідування її цими родичами. В інший раз бачила, що позивачка плаче, а в кімнаті розкидані продукти, побитий телевізор. Позивач пояснила, що ці родичі не допомагають, а тільки сваряться. Близько півроку тому на прохання позивачки вона сплачувала за газ, світло та телефон, при цьому позивач надавала гроші.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, знає її з дитинства тому допомагає їй по господарству, косить траву, колить дрова, носить воду, дає ліки, возить на своєму автомобілі в лікарню, бо вона звертається до нього по допомогу. Відповідача бачив всього двічі, його батьків бачив в поліції, коли позивач писала заяву. Йому відомо, що у вересні 2020 батько відповідача побив позивача, після чого він відвіз її до лікарні зняти побої та до поліції. Другий раз батько відповідача побив в хаті позивача телевізор, розкидав їжу, яку приніс, всюди було скло та залишки їжі. Йому відомо, що позивачу допомагає медсестра ОСОБА_8 , яка приходить міряти тиск та купує продукти для позивача. Крім того, позивач наймає людей за гроші, щоб вони зробили порядок коло хати. В стані алкогольного сп`яніння він ніколи не бачив позивача.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача, з її подвір`я добре видно подвір`я позивача. Вона знає та бачила, що відповідач ОСОБА_10 з батьками досить часто, два рази на тиждень приходили до позивачки допомагати по господарству, косили траву, садили картоплю та збирали, готували їсти. Але їй це не подобалося, вона завжди була незадоволена, каже, що вони не допомагають. Вона помітила, що після того, як батьки відповідача почали допомагати позивачу, в неї в домі та на подвір`ї стало чисто. Крім того, вона бачила, що приходили і сусіди до позивачки допомагати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що є сусідом позивача, його подвір`я навпроти подвір`я позивача та він бачить, що раз-два на тиждень до позивача приїжджають відповідач, його дружина та батьки із сумками, прибирають в будинку та на подвір`ї, допомагають їй. Позивача він характеризує негативно, як особу, що зловживає алкоголем, в стані сп`яніння поводить себе неадекватно. Мав місце випадок 7 років тому, коли вона в стані алкогольного сп`яніння кидалася на його малолітнього сина, про що він повідомляв до поліції.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача, їй нічого не відомо про договір довічного утримання та його умови, укладений між сторонами в справі. Але вона бачила, що з 2019 року до позивача почали приходити відповідач, його батьки, доглядали позивача, допомагали їй по господарству, привозили продукти харчування, возили в лікарню та на обстеження. Ці люди гарно поводилися з позивачем. В той же час позивача характеризує негативно, як особу, що зловживає алкогольними напоями, та на цьому ґрунті поводить себе неадекватно. Мав місце випадок, коли в стані сп`яніння вона кидалася з ножем на сина свідка, а її співмешканець обікрав їх сім`ю, про що вона повідомляла поліцію. При цьому свідок заявила, що неприязних відносин між нею та позивачем немає.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що відповідач її онук, а позивач доводиться родичкою. Вона з онуком та його батьками живе в с.Лісна Слобідка, а позивач в с.Шепарівці. Вона завжди допомагала та піклувалася за позивачем, як за родичкою старшою одинокою жінкою. Після укладення договору довічного утримання онук, його батьки та вона постійно опікувалися позивачем, тричі на день хтось з них приходив до неї, приносили їжу, одяг, ліки, оплачували комунальні послуги, все робили на городі, косили траву, носили з колодязя воду, прибирали в хаті, ні в чому не відмовляли позивачу, як вона просила. Онук хотів жити з позивачем разом в будинку, але вона не дозволила, бо звикла все життя жити сама. Зараз онук закордоном, але весь догляд та допомогу продовжують надавати його батьки та вона. Позивач любить випити алкогольні напої, і вона не раз як приходила до неї заставала її в стані сп`яніння. Позивач не задоволена доглядом, їй все не так, вона кричить на ОСОБА_14 , мати відповідача, виганяє її та не дає можливості прибрати в хаті.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що відповідач її син. Договір довічного утримання позивач уклала з її сином, але весь догляд та допомогу позивачу надавали вони всією родиною. Вона особисто протягом всієї зими кожного дня проводила біля позивача, особливо, коли та хворіла. Позивач була повністю забезпечена продуктами харчування, ліками, одягом, засобами гігієни, в будинку та на подвір`ї наводили порядки, прали білизну, поралися по господарству, возили її на лікування та медичні обстеження. На всі витрати гроші давав відповідач, сам купував для позивачки солодощі та ласощі, проявляв турботу та увагу, як до тітки. Нікого із сусідів, хто б навідував позивача чи проявляв турботу про неї вона ніколи не бачила. Незважаючи на все це позивач висловлює незадоволення та бажає розірвати договір, постійно шукає інших людей, з якими б уклала аналогічний договір. Щоб убезпечити себе від звинувачень в невиконанні умов договору, вона почала фотографувати все, що приносили позивачу, їжу, ліки, одяг, як працювали на городі та допомагали по господарству. Під час цього судового процесу вона продовжує відвідувати позивача та приносить їй продукти, які позивач бере, але заявляє, що хоче розірвати договір. Причину конфліктів, які між позивачем та родиною відповідача трапляються вважає спосіб життя, який веде позивач, зловживання нею спиртними напоями. Позивача ніхто ніколи не бив та не ображав, але сама вона, будучи в нетверезому стані могла падати, вдарятися. Відповідач з лютого 2022 року перебуває за кордоном.

Дослідивши матеріали справи, пояснення та заперечення сторін, пояснення свідків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку із наступним.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України договір довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Так, судом встановлено, що 07.11.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Наталією Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №754 від 07.11.2019 року.

Згідно п.1 Договору ОСОБА_1 (відчужувачка) передає у власність ОСОБА_4 (набувач) належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2305 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, у тому числі з земельними угіддями рілля 0,0507 га, прибудинкова територія 0,0777 га, рілля 0,0814 га, капітальна 0,0103 га, капітальна 0,0103 га, кадастровий номер :01:001:0486 що знаходиться в с.Шепарівці, взамін чого ОСОБА_4 зобов`язується надавати ОСОБА_1 довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги.

Згідно п. 7 Договору за згодою сторін обов`язок набувача майна по наданню відчужувачці довічного забезпечення визначається у вигляді:

-Забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваному будинку;

-Здійснення догляду та необхідної допомоги;

-Надання побутових послуг.

Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається в розмірі 3000 грн. (а.с.6-7).

У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою похилого віку та потребує догляду та допомоги.

Після укладення договору довічного утримання від 07.11.2019 відповідач належно виконував взяті на себе зобов`язання щодо догляду та наданню необхідної допомоги позивачу, про що в судовому засіданні підтвердила позивач та свідки.

Відповідно до Акту від 13.10.2020 року, складеного комісією в складі в.о. старости с.Шепарівці ОСОБА_5 , члена громадської ради ОСОБА_16 та діловода ОСОБА_17 в присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що умови проживання ОСОБА_1 задовільні, остання забезпечена продуктами харчування та засобами особистої гігієни, зі слів свідків ОСОБА_4 регулярно відвідує ОСОБА_1 , забезпечує її продуктами харчування та засобами першої необхідності, разом з батьками надавав допомогу при обробітку земельної ділянки та благоустрою території для обслуговування житлового будинку (а.с.63)

Відповідно до фіскальних чеків, наданих відповідачем, за період з 03.10.2020 по 29.10.2020 були придбані продукти харчування та засоби особистої гігієни на загальну суму 1933 грн., медичні препарати на суму 192 грн., за 06.11.2020 продукти харчування на суму 422 грн. (а.с.64-66).

Але згодом, виникли обставини, що змусили позивача звернутися до суду із позовом про розірвання договору довічного утримання, що підтверджується ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.11.2020 року про відкриття провадження у справі № 346/4845/20 (а.с.14-15).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21.12.2020 року за заявою позивача позовна заява була залишена без розгляду (а.с.12-13).

Як встановлено в судовому засіданні відносини між позивачем та відповідачем, а також його батьками погіршилися на ґрунті особистої неприязні, між ними виникали конфлікти та суперечки, що підтверджуються показами свідків та зверненнями ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявами про правопорушення (а.с.67,68).

Відповідно до копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , останній залишив територію України 17.02.2022 року (а.с.131-133).

До сьогоднішнього дня відповідач перебуває за межами України, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , його мати та бабуся.

Отже, відповідач ОСОБА_4 з лютого 2022 року не мешкає на території України, тому не може здійснювати належний догляд за позивачем по справі, яка є людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги.

Судом встановлено, що за час відсутності відповідача обов`язки по догляду за позивачем виконували його батьки, а також сусіди.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до умов договору довічного утримання відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно, а саме матеріальним забезпеченням у вигляді харчування, одягу, догляду, необхідною допомогою.

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі.

До такого висновку прийшов Верховний Суд в своїй постанові від 18.08.2021 року у справі №645/3284/19.

Наявність факту порушення зобов`язання є підставою позову, який повинен довести позивач у справі.

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, посилалася на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором щодо догляду, матеріального забезпечення та необхідною допомогою.

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 19 червня 2019 року по справі № 759/501/17, тлумачення п. 1 ч. 1 ст.755 ЦК свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Суд вважає, що позивачем доведений факт неналежного виконання відповідачем умов договору, що проявляється у вигляді відсутності відповідача на території України більше року та неможливості особисто здійснювати догляд та надавати допомогу позивачу, небажання останньої продовжувати договірні відносини через негативне ставлення до неї батьків відповідача та неприязні відносини між ними, звернення за допомогою в побутових питаннях та допомозі по господарству до сторонніх осіб(сусідів, односельців, медсестри тощо). Суд вважає, що ці обставини доведені дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 , які суд вважає належними та допустимими та кладе в основу рішення, а також копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 та не запереченням обставини виїзду відповідача закордон з боку сторони відповідача.

В той же час, на підтвердження належного виконання умов договору довічного утримання щодо утримання та догляду позивача представником відповідача надані такі докази:

- копії фіскальних чеків за жовтень-листопад 2020 року на придбання продуктів харчування, лікарських засобів та засобів гігієни (а.с.64-66),

- копії розрахункових книжок за електричну енергію та використання природного газу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 за березень 2021-липень 2022 (а.с.50-60),

- фотографії з зображенням продуктів харчування, одягу, ліків, виконання робіт по господарству ( а.с.73-107),

- допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 .

Оцінюючи надані стороною відповідача докази в їх сукупності та кожен окремо, суд приходить до висновку, що вони не доводять належного виконання відповідачем умов договору довічного утримання протягом всього періоду дії договору, а підтверджують тільки періодичне часткове епізодичне надання позивачу обумовленої договором допомоги та догляду у виді харчування, одягу, ліків, допомоги по господарству. Оплата комунальних послуг. З наданих фотографій неможливо встановити коли саме вони були зроблені, а чеки на придбання продуктів харчування не доводять, що саме ці продукти були придбані та передані відповідачу. Суд вважає, що вказані докази не підтверджують факт регулярного забезпечення позивача продуктами, одягом, ліками, необхідною допомогою та доглядом.

До показів свідків суд ставиться критично, виходячи з того, що свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 зацікавлені в даній справі, оскільки являються матір`ю та бабусею відповідача, безпосередньо брали участь у допомозі виконання договору; з показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що між ними та позивачем існують неприязні відносини, тому їх свідчення щодо обставин справи суд не бере до уваги.

Крім того, суд враховує, що п.7 договору визначено, що грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається в розмірі 3000 грн.

Проте відповідачем не надано доказів (чеків, квитанцій, платіжних документів тощо), на підтвердження виконання зазначеної умови щодо надання матеріального забезпечення позивачу щомісяця на визначену договором суму.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним належно та повно виконуються умови, зазначені у договорі довічного утримання.

Крім того, суд вважає, що характер договірних правовідносин між сторонами передбачає такий спосіб виконання умов договору, що має полягати в конкретних діях з боку відповідача, турботі та опікуванні над позивачем, окрім забезпечення фізично останньої їжею, ліками, одягом тощо. Тому, на думку суду, за наявності неприязних стосунків між сторонами договору та небажанні позивача продовжувати такі відносини, відмови приймати виконання договору від батьків відповідача, стає неможливим належне виконання договору з боку відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання від 07.11.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку статей 141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 744, 745, 755, 756, 653 ЦК України, ст.12, 19, 42, 81, 89, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про дострокове розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання від 07.11.2019 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Наталією Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №754 від 07.11.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 21 березня 2023 року.

Суддя Третьякова І. В.