Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1442/23
Провадження № 2-з/711/13/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мартинюка Ігоря Григоровича про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Мартинюк І.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , Черкаської міської ради, третя особа: Друга черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності (частину квартири) в порядку спадкування за законом.

Одночасно із поданням позовної заяви адвокатом Мартинюком І.О. подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтував тим, що 05.05.2016 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка є спільною сумісною власністю подружжя. 15.10.2019 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_1 , помер. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся з заявою до Другої черкаської державної нотаріальної контори, в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . 16.09.2021 позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2021, в якій підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину вказаний той факт, що позивач не подав правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності (частину квартири) в порядку спадкування за законом. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2022 провадження у справі було закрите у зв`язку зі смертю відповідачки ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла її донька ОСОБА_2 . На даний час у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач, з метою приховання квартири, яка входить до спадкового майна, може продати, або іншим чином відчужити вищевказану квартиру до прийняття рішення у справі, що у свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, наданих в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належала його померлому батьку - ОСОБА_4 .

Отже між сторонами виник спір з приводу права власності на спірну квартиру.

Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем.

Також з матеріалів справи не вбачається, що відповідач вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження спірної квартири з метою ухилення від виконання майбутнього рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

За таких обставин позивачем не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, а відтак і відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77-80, 89, 149-153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Мартинюка Ігоря Григоровича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Булгакова