Справа №345/4270/23
Провадження № 2/345/1118/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що з грудня 2013 року до лютого 2020 року він проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в них з відповідачкою народився син ОСОБА_4 , проте батьком дитини у відділі ДРАЦС в актовому записі про народження сина відповідно до ч.1 ст.135 СК України зазначений не позивач, а вигадана особа на ім`я ОСОБА_1 , оскільки на той час так складалися обставини.

Позивач звертає увагу, що їхня з відповідачкою дитина зареєстрована за по батькові, як « ОСОБА_4 ». Зазначене додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між ними. Після народження сина ОСОБА_4 позивач постійно з ним спілкується, виховує його та проводить з ним час, цікавиться його особистим життям, бере участь у його навчанні та вихованні, надає постійну матеріальну допомогу. На даний час, а точніше на початку 2020 року відповідачка залишила його сім`ю та проживає окремо, а син ОСОБА_4 проживає спільно із позивачем та його батьками. Позивач наголошує, що він є біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За таких обставин позивач змушений звернутися з позовом до суду та просить визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати його батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та його представник подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі та просять суд його задоволити.

Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає, стверджує, що позивач є дійсно біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. При вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , де в графі батько вказаний - ОСОБА_1 , а в графі мати - ОСОБА_2 (а.с.7).

З актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України за заявою матері №3 від 21.11.2012 року.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

На підтвердження факту батьківства, суд бере до уваги, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ім`я та по батькові батька дитини відповідачка вказала ім`я та по батькові позивача. Також згідно акту, складеного комісією ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім» від 16.08.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9). З наявної у матеріалах справи характеристики на учня Калуської початкової школи №11 ОСОБА_4 вбачається, що його навчанням і успіхами часто цікавився і батько ОСОБА_4 , 1983 року народження (а.с.10).

Також суд враховує, що відповідачка визнає ту обставину, що позивач є біологічним батьком дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Щодо позовної давності. Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. А тому до даних правовідносин позовна давність не застосовується.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачкою, суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів в сукупності, що підтверджують обставини справи, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 121, 125, 128, 129, 134, 136 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258, 259,263,264,265, 268, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис за № 29 від 21.11.2012 року, складений виконкомом Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-замість прізвища дитини « ОСОБА_4 » вказати « ОСОБА_4 »;

-у відомостях про батька дитини зазначити: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Калуш, Івано-Франківської області; паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.07.2000 року Калуським МРВ УМВС в Івано-Франківській області; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України»;

-інші відомості залишити без змін.

Видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вищезазначених змін.

Свідоцтва про народження, що було видане раніше, анулювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.09.2023року.

Суддя