Провадження № 2/201/331/2023
УХВАЛА

про забезпечення доказів

24 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про забезпечення доказів у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, провадження у якій відкрито ухвалою судді від 18 січня 2021 року.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про забезпечення доказів шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська оригінал розписки підписаної ОСОБА_2 у 2014 році.

У судовому засіданні представник відповідача та відповідач заяву про забезпечення доказів підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Позивач просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів та матеріали цивільної справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову, як захід забезпечення доказів, у порядку, встановленому статтями 116-118 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, процесуальний закон встановлює можливість вжиття судом заходів забезпечення доказів лише за сукупності певних обставин, однією з яких є те, що із часом засіб доказування може бути втрачений або його подання згодом буде неможливим чи утрудненим.

Наявність такої обставини для застосування заходів забезпечення доказів є обов`язковою, на що прямо вказує ст. 117 ЦПК України, а тому суд з урахуванням наведених заявником мотивів забезпечення доказів має пересвідчитися, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В порушення вищезазначених вимог закону, в заяві про забезпечення доказів представником відповідача не наведено обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Посилання представника відповідача на ст. 116 ЦПК України не підтверджуються жодними поясненнями щодо підстав для припущення, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже відсутні правові підстави для забезпечення доказів.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 116, 118, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про забезпечення доказів залишити без задоволення.

Суддя С.О. Демидова