ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7125/23 Справа № 185/9696/17 Суддя у 1-й інстанції - Головін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
УХВАЛА

24 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді-доповідача Демченко Е.Л., ознайомившись ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа у справі №185/9696/17, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 - повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для оплати судового збору.

20 липня 2023 року, на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року було надано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У вказаному клопотанні приватний виконавець ОСОБА_1 посилається на ухвалу Верховного суду від 10 квітня 2023 року у справі №235/715120 (чому вже було надано оцінку в ухвалі від 19 липня 2023 року) та на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у справі №243/8955/15-ц та від 18 травня 2023 року у справі №0551/10126/2012, що також не може бути прийнято до уваги та слугувати підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі №703/1111/17 витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо).

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем.

Частиною 8 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця.

З огляду на наведене, від сплати судового збору звільняються позивачі-фізичні особи. Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 в зазначеній справі не є позивачем-фізичною особою, а виступає як суб`єкт незалежної професійної діяльності, а також, оскільки законодавством передбачено можливість авансування витрат виконавчого провадження стягувачем, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Зважаючи на зазначене, суд апеляційної інстанції надає строк, що дорівнює 10 дням з моменту отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме для надання оплати судового збору у розмірі 429 грн. 44 коп. за реквізитами:

Отримувач коштівГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0004628
Код класифікації доходів бюджету22030101

призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (м. Дніпро) (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року про залишення без руху її апеляційної скарги на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2023 року - у повному обсязі протягом десяти днів з дня отримання ухвали про продовження строків усунення недоліків апеляційної скарги.

Повідомити апелянта, що усунення недоліків необхідно вчинити шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л.Демченко