Справа № 127/4278/23
Провадження №22-ц/801/848/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В.С.
Доповідач :Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 березня 2023 рокуСправа № 127/4278/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов у справах про адміністративні праворушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 оскаржує до Вінницького апеляційного суду ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2023 року про повернення йому позовної заяви у вищезазначеній цивільній справі у зв`яз-ку з неусуненням недоліків, вказаних в ухвалі суду від 20 лютого 2023 року.

Оскільки апеляційна скарга надійшла в суд апеляційної інстанції поза су-дом першої інстанції, потребувався певний проміжок часу для витребування са-мої справи, без якої неможливо вирішити у відповідності до вимог процесуаль-ного законодавства питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвалою апеляційного суду від 22 березня 2023 року витребувана справа, ухвала у котрій оскаржується. Вказана справа надійшла в апеляційний суд 24 березня 2023 року.

Дослідивши матеріали витребуваної справи, зміст апеляційної скарги та доданих до неї документів у межах питання можливості відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність повернення апеляційної скарги особі, котра її подала, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юри-дичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спе-ціалізації та визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судо-устрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, криміналь-них, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. З метою якісної, чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачений принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства: цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критері-ями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судо-чинства, є субєктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-пер-ше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли та-кий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціаль-ний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земель-них, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відно-син.

Зі змісту норм статті 19 КАС України убачається, що фактично юрисдик-ція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спо-рах, зокрема, виниклих із здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно пункту сьомого частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місце-вого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійс-ненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністра-тивних послуг.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу. Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнен-ня - публічно-правові відносини, тобто, передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обовязках їх учас-ників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема повязаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідноси-нах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядуван-ня, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка за-конності рішень, дій чи бездіяльності цих органів ( осіб ), прийнятих або вчи-нених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених ви-мог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть ( зміст, характер ) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного субєкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії субєктів владних повноважень.

Одним із критеріїв розмежування справ цивільної й адміністративної юрисдикції є суб`єктний критерій.

Статтями 22, 23 КАС України визначено, зокрема, що місцеві адміністра-тивні суди ( місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адмі-ністративні суди ) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті. Апеля-ційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністра-тивних судів ( місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів ), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрис-дикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимога ОСОБА_1 до Го-ловного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов щодо накладення адміністративних стягнень. Позивачем оскаржуєть-ся ухвала суду про повернення позовної заяви. Оскільки даний спір у цілому повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства, то в силу норм статті 23 КАС України апеляційне провадження у справі з перегляду оскаржуваної ухвали місцевого загального суду як адміністративного суду має здійснюватися апеляційним адміністративним судом як судом апеляційної інс-танції.

Указані норми закону залишилися поза увагою позивача ОСОБА_1 і він помилково подав апеляційну скаргу Вінницькому апеляційному суду, який відповідно до частини першої статті 351 ЦПК України є судом апеляційної інстанції виключно у цивільних справах.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги. Частиною першою статті 24 ЦПК України пе-редбачено, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рі-шення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного окру-гу ( території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду ).

Нормами статті 357 ЦПК України визначені підстави повернення апеляцій-ної скарги, яка не приймається до розгляду. Ураховуючи порушення особою, яка подала апеляційну скаргу, визначених ЦПК України правил предметної під-судності справи, у якій оскаржується ухвала, постановлена судом першої інс-танції у справі заявленого адміністративного позову, керуючись нормами ста-тей 19, 357, 381 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанов у справах про адміністративні пра-ворушення повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 -вичу.

Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення і з цієї дати протя-гом тридцяти днів вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський