Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2745/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Коробкової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , через свою представницю - адвоката Горстку Ярославу Василівну, звернулася у Придніпровський районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.2017 він з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрований Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 49.

Як зазначено, за час перебування у даному шлюбі, вони спільних дітей не мають.

Позивач також вказує, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та підтримка, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. До того ж, з 25.02.2022, тобто, з моменту його призову до лав Збройних Сил України, де він проходить службу і до цього часу, відповідачка не цікавилась ні його станом здоров`я, ні де він перебуває, а лише телефонувала до нього з матеріальними вимогами. Таке негативне відношення до нього і слугувало підставою для розірвання шлюбу.

На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28.02.2017 у Придніпровському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №49.

Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано.

Відповідачка відзив на позов не подала.

11.08.2022 та 31.08.2022 від відповідачки, ОСОБА_2 , надійшли письмові заяви, у яких вона вказує, що не бажає розлучатися з позивачем ОСОБА_1 та просить суд їх не розлучати.

Ухвалою суду від 20.09.2022 надано сторонам по справі строк для примирення 06 місяців. Зупинено провадження у справі до 20.03.2023, у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.11.2022 залишено без задоволення апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 адвоката Горстки Я.В., а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.09.2022, - без змін.

Разом з тим, 24.02.2023 до суду надійшло клопотання позивача, ОСОБА_1 , від 09.02.2023 про поновлення провадження у справі, яке він обґрунтовує тим, що з моменту відкриття провадження у справі і по теперішній час, як ним, так і відповідачкою, не вживалися будь-які заходи щодо примирення. Вказує, що він є військовослужбовцем ЗСУ та виконує військовий обов`язок у безпосередній зоні бойових дій, а відповідачка розпочала нове життя за межами України і наразі повертатися не збирається. До того ж, з моменту надання судом строку для примирення, будь-які спроби примиритися та відновити сімейні стосунки не робилися, навпаки, кожен із них розпочав своє нове життя, а конфлікт та непорозуміння між ними тільки загострилися. Як зазначено, за час спільного сімейного життя вони не набули будь-якого спільного рухомого чи нерухомого майна, спільних дітей не мають, а на даний час він створив нову сім`ю з ОСОБА_3 .

Крім того, 24.02.2023 до суду надійшла заява від імені відповідачки ОСОБА_2 , датованої 27.01.2023, з якої вбачається, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення просить не надавати. Також, зазначає, що з моменту надання строку для примирення, будь-які спроби примиритися чи відновити сімейні стосунки не вживались, а навпаки, кожен із них розпочав своє нове життя. Таким чином, подальшого сенсу перебування у формальному шлюбі, немає.

Ухвалою суду від 03.03.2023 поновлено провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

Слід зазначити, що за приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, 11.01.2023 та 24.02.2023 від імені відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшли заяви, зокрема і про визнання позову.

Разом з тим, судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.03.2023, про відмову у прийнятті визнання відповідачкою позову і продовжено судовий розгляд, оскільки наявні сумніви щодо написання таких заяв особисто відповідачкою, ОСОБА_2 , а особа, ОСОБА_4 , яка направляла ці заяви, не уповноважена на представництво прав та інтересів ОСОБА_2 у суді.

У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , та його представниця адвокат Коробкова Г.О., зазначили, що уже півтора роки він з відповідачкою не проживають разом. Наданий, за клопотанням відповідачки, строк для примирення не дав бажаних результатів, вона не вживала жодних заходів щодо примирення, і взагалі, з нею не було ніякого контакту. Позивач наполягав на розірванні шлюбу, оскільки він уже створив нову сім`ю, а відновлення будь-яких стосунків з відповідачкою є неможливим. Також повідомив, що відсутні обставини (вагітність відповідачки, наявність дитини віком до одного року тощо), які б унеможливили розгляд даної справи. Крім того, вказав, що судовий збір він залишає за собою.

У судове засідання відповідачка, ОСОБА_2 , не з`явилася, хоча судом повідомлялася про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не подано.

Заслухавши пояснення позивача та його представниці, враховуючи думку відповідачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 28.02.2017 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зроблено відповідний актовий запис № 49 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.02.2017. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 (а.с. 6).

Також встановлено, що за час перебування у цьому шлюбі сторони спільних дітей не мають.

До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо поділу спільного майна між сторонами.

Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом, як подружжя, не проживають більше одного року, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Крім того, вжиті судом заходи щодо збереження сім`ї, тобто наданий термін для примирення, не призвели до бажання сторін проживати однією сім`єю і надалі.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Наданий їм судом строк на примирення бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин протягом тривалого часу (більше одного року), не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи заявлене ним у судовому засіданні клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 131, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 28.02.2017 (актовий запис №49) між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ), який зареєстрований Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Черкаській області.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька