Ухвала

08 травня 2023 року

м. Київ

справа № 638/16457/21

провадження № 61-5800 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої державою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати відшкодувати та стягнути з відповідача шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Головного управління Державної казначейської служби України Харківської області, суму майнової шкоди у розмірі 496 352,78 грн на підставі статті 1175 ЦК України, внаслідок застосування закону, який був визнаний неконституційним. Зазначав, що йому спричинено майнову шкоду внаслідок недоотримання пенсійних виплат за період з 01 січня 2015 року по 01 липня 2021 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року,відмовлено у відкритті провадження у цій справі, у зв`язку з тим, що справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України).

17 квітня 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що спір стосовно недоотриманої суми пенсії, яку позивач визначив як майнову шкоду, є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, а тому належить до юрисдикції адміністративних судів.

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини та усталеній судовій практиці (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 751/6418/21, тощо).

Оцінивши предмет спору та заявлений позивачем суб`єктний склад, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що цей спір обумовлений нарахуванням та виплатою пенсії, що в силу законодавчих приписів належить до виключної компетенції органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, а тому такий спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України та на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства відмовлено.

Доводи касаційної скарги про те, що цей спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносини між сторонами є правовідносинами із стягнення майнової шкоди, а не щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, є необгрунтованими, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення коштів на відшкодування майнової шкоди, є розміром недоотриманої пенсії, передбаченої частиною третьою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі інші аргументи Верховний Суд також вважає необґрунтованими та виключно його суб`єктивними судженнями, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, завданої державою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара