11.05.2023 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/2645/23
Провадження № 2/644/889/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попова В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про стягнення суми заборгованості за договором позики, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості за договором позики в розмірі 23 700 доларів США.

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, вважаю, що заява не в повній мірі відповідає вимогам ЦПК України, у зв`язку із чим підлягає залишенню без руху.

Відповідно до вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту заяви.

Пунктом 3 частини 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачкою в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивачкою пред`явлено до відповідача позовну вимогу майнового характеру.

Згідно п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається - у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімум у для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 09.05.2023 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 8 700 грн. Проте, незазначення позивачем ціни позову унеможливлює перевірку правильності розрахунку сплаченого позивачем судового збору у вищевказаній сумі.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем як на підставу звернення до суду з позовом надано копію договору позики.

За п.3.1. Договору позики договір вважається виконаним позичальником лише після отримання ним від позикодавця відповідної розписки.

Згідно з ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст.1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, позивач на підтвердження наявності заборгованості за договором позики повинен надати суду оригінал договору позики та розписки, яку надав позивачу позичальник на підтвердження факту отримання грошових коштів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення суми заборгованості за договором позики - залишити без руху.

Повідомити про це позивача та надати строк у десять днів з часу отримання ухвали для усунення недоліків, та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків, а також неподання про це відповідних документів у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено 11.05.2023.

Суддя: В.О. Попова