03.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/82/23
Справа № 205/82/23
Провадження № 6/205/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Глух Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до суду вищевказану заяву, яка надійшла до суду 04.01.2023 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що на виконанні Приморського ВДВС м. Маріуполя перебувало виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження за поданням начальника Приморського ВДВС м. Маріуполя 13 квітня 2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя було винесено ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон. 29.06.2017 року постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». 05.11.2022 року заявниці було відмовлено у перетині державного кордону України у зв`язку із наявністю в базі даних ДПС України ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, заявниця змушена звернутись до суду та просити скасувати тимчасове обмеження громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України, застосоване на підставі ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 13 квітня 2011 року у справі № 6-107/11.

Представник заінтересованої особи направив до суду заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що на виконанні Приморського ВДВС м. Маріуполя перебувало виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. 13.04.2011 року ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя № 6- 107/11 задоволено подання начальника Приморського районного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального правління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. 29.06.2017 року, згідно п. З ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. У зв`язку із тим, що в межах виконавчого провадження АСВП № 22709625 виконавчий збір стягнуто не було, виконавцем було виведено в окреме провадження АСВП № 56242793 постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн., винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-680 від 09.09.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Донецька. Також звернув увагу суду, що станом на момент складання заперечень, відповідно до даних АСВП, на депозитний рахунок Відділу в межах виконавчих проваджень АСВП № 22709625 та АСВП № 56242793 коштів, спрямованих на погашення виконавчого збору від боржника ОСОБА_1 не надходило. Доказів протилежного заявницею до суду не надано. Таким чином, оскільки, боржник ОСОБА_1 виконавчий збір не сплатила і є боржником у виконавчому провадженні АСВП № 56242793, яке на даний час не завершено та перебуває на примусовому виконанні Відділу, то підстави для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України наразі відсутні.

Представник заявниці адвокат Душенко В.А. направила до суду відповідь на відзив (заперечення), у яких зазначила, що квитанцію про сплату виконавчого збору було передано особисто боржником ОСОБА_1 державному виконавцю Чудновець К.О., якою 05.06.2019 року, після перевірки факту сплати виконавчого збору боржником, прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження № 56242793 у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі. Квитанція про сплату виконавчого збору була поміщена до матеріалів виконавчого провадження та передана до архіву Приморського відділу ДВС у м. Маріуполі Донецької області. 21.12.2022 року ВП № 56242793 було поновлено у зв`язку з тим, що в підрозділі ДВС, якому передані функції Приморського відділу ДВС, відсутні архівні виконавчі провадження та перевірити її наявність неможливо. Таким чином, оскільки виконавче провадження № 56242793 закінчено 05.06.2019 року у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі, боржником ОСОБА_1 сплачено виконавчий збір в повному обсязі, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, що було застосоване відносно неї у ВП № 22709625 яке було закінчено, правові підстави для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відсутні.

Представник заінтересованої особи направив до суду заперечення на відповідь на відзив (заперечення), у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та не брати до уваги при розгляді справи відповідь на відзив (заперечення) представника заявника. Далі зазначає, що дійсно, 05.06.2019 року згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження АСВП № 56242793. Разом з тим, начальником відділу Філончук Д.П. було здійснено перевірку виконавчого провадження та прийнято рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.06.2019 року у зв`язку з відсутністю коштів на депозитному рахунку Відділу та/або квитанції про сплату виконавчого збору. 21.12.2022 року винесено постанову про скасування вищевказаного процесуального документа. Також звертає увагу суду, що постанова про скасування процесуального документа АСВП № 56242793 від 21.12.2022 року не є предметом розгляду даної справи, при цьому, є чинною, даних щодо її оскарження заявником матеріали справи не містять. Далі зазначає, що станом на 24.01.2023 року територія, на якій Відділ здійснював свою діяльність включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а тому доступу до усієї документації Відділу, яка залишилася на непідконтрольній Україні території, наразі немає. Однак, сплачені зі слів заявниці кошти мали б відображатися в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Квитанція є документом, що підтверджує внесення особою коштів на відповідний рахунок, однак, у разі, якщо зазначені кошти на депозитному рахунку Відділу не обліковуються, сама по собі квитанція не може слугувати доказом сплати боргу та бути підставою для закінчення виконавчого провадження. Отримавши від боржника квитанцію виконавець повинен перевірити наявність коштів на депозитному рахунку. Станом на 24.01.2023 року на депозитний рахунок Відділу коштів на погашення виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн. ані в межах виконавчого провадження АСВП № 22709625, ані в межах виконавчого провадження АСВП № 56242793 не надходило. Поряд із цим, звертає увагу суду на те, що належних та допустимих доказів сплати боржником виконавчого збору (квитанції, платіжні доручення тощо, матеріали справи не містять.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, натомість її представник адвокат Душенко В.А. на електронну адресу суду направила заяву, у якій просила розгляд справи проводити за відсутності заявниці та її представника за наявними у справі матеріалами.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на електронну адресу суду направив заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності представників відділу, подані заперечення підтримав, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України просив відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Приморського ВДВС м. Маріуполя перебувало виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа № 2-680, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. (а.с. 7).

13 квітня 2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя було винесено ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон (а.с. 6).

29.06.2017 року постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

У зв`язку із тим, що в межах виконавчого провадження ВП № 22709625 виконавчий збір стягнуто не було, виконавцем було виведено в окреме провадження ВП № 56242793 постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн., винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-680 від 09.09.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Донецька, про що 23.04.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56242793 (а.с. 19-20).

05.06.2019 року старшим державним виконавцем Приморського ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чудновець К.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56242793 згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 39).

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Положеннями ч. 5 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно приписів ст. 6З Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Також слід враховувати, що Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, передбачено дві підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження: 1) закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 3, 5 7, 9 12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону; 2) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

З аналізу зазначених норм слідує, що скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Предметом розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення виконання судового рішення у вигляді обмеження боржника у праві виїзду за межі України, як такої, а виключно наявність чи відсутність підстав для його скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнений виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відтак, вищенаведеним положенням чітко встановлено, що наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, закріплені у ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не настають у разі нестягнення виконавчого збору.

Як було встановлено судом, виконавче провадження № 22709625 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.09.2010 року Ленінським районним судом м Донецька про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 206 369,66 грн. було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, у зв`язку із тим, що в межах виконавчого провадження ВП № 22709625 виконавчий збір стягнуто не було, виконавцем було виведено в окреме провадження ВП № 56242793 постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн., винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-680 від 09.09.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Донецька, про що 23.04.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56242793 (а.с. 19-20).

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка перебуває у відкритому доступі, на примусовому виконанні у Приморському ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 56242793, стан виконавчого провадження «Примусове стягнення».

Таким чином, обставини, які слугували для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 на даний час не відпали, у зв`язку із несплатою боржником ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 від 02.04.2012 року, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок). Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок.

Відтак, сплачені, зі слів представника заявниці, грошові кошти мали б відображатися в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Однак, як зазначено представником заінтересованої особи, станом на 24.01.2023 року на депозитний рахунок Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) грошові кошти на погашення виконавчого збору у розмірі 20 636,96 грн. ані в межах виконавчого провадження ВП № 22709625, ані в межах виконавчого провадження ВП № 56242793 від боржника ОСОБА_1 не надходили.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником заявниці, всупереч ч. З ст. 12 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів сплати боржником виконавчого збору (квитанції, платіжні доручення тощо).

Згідно із ч. 7 ст. 441 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

За таких обставин, враховуючи те, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є спеціальною нормою, що застосовується на стадії виконання судових рішень, а також те, що заявницею не доведено, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, закінчено, а тому суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 247, 260, 261, 353, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, заінтересована особа: Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя Федотова В.М.