Справа № 361/6027/22
Провадження № 2/361/1619/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом №01.

Від спільного подружнього життя вони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружнє життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, в результаті чого виникали постійні сварки. Сторони сімейних стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і дітей. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати та визначити місце проживання дітей з матір`ю. Майнового спору між ними немає.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 05 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом №01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від спільного подружнього життя мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 05 червня 2010 року серії НОМЕР_2 та від 15 січня 2013 року серії НОМЕР_3 (а.с. 7, 8).

Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Разом з тим, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Однак, всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач у своїй позовній заяві не виклала обставини, якими вона обґрунтовує вимоги щодо визначення місця проживання дітей, та не зазначила докази, що підтверджують вказані обставини.

Також не виконано вимоги п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору в частині визначення місця проживання дітей.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Проте позивач не долучила до позовної заяви перелік документів та інші докази на підтвердження своїх вимог в частині визначення місця проживання дітей.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Проте у позовній заяві в якості третьої особи не вказано орган опіки та піклування того району, де на час розгляду справи зареєстровані або ж фактично проживають діти.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей, але при подачі позовної заяви сплачено лише судовий збір за вимогу щодо розірвання шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 24, 104-105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 175, 177, 206, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 05 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, за актовим записом №01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити - « ОСОБА_1 ».

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський