Справа № 727/2741/23
Провадження № 2/727/720/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чернівецької обласної військової адміністрації, про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком та визначення місця проживання дитини,

встановив:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого вказано, що по-зивач, ОСОБА_1 , з відповідачкою по справі, ОСОБА_2 , перебував у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . У зв`язку зі змінами обставин в житті відповідачки після 24 лютого 2022 року, між сто-ронами досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання сина після припинення фактичних шлюбних відносин, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Так, сторони досягли згоди, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде перебувати на утриманні позивача, виховуватись та проживати разом з ним з ад-ресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок перебуває у власності батьків позивача.

Вказує на необхідність юридичної фіксації факту знаходження дитини на одно-особовому утриманні з метою оформлення документів для отримання соціальної допо-моги на дитину, яка виховується лише одним з батьків.

У зв`язку з вищевикладеним, просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує неповнолітню ди-тину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ви-значити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив встановити факт самостійного виховання ним неповнолітньої дитини, оскільки він бажає оформити со-ціальну допомогу на дитину, яка виховується лише одним із батьків. Інші заявлені при поданні позову вимоги просив залишити без розгляду.

Відповідачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що між нею та позивачем, дійсно, постійно виникають суперечки стосовно виховання дитини. Зазначила, що вона постійно спілкується з дитиною, прий-має участь в її вихованні, але, на даний час, їхня спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживає та знаходиться на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 , який має всі необхідні умови для виховання та проживання їхньої неповнолітньої дитини, і які є значно кращими, ніж за місцем меш-кання відповідачки. 09.03.2023 року сторони намагалися врегулювати вказаний спір шляхом укладення нотаріального договору, але останній не зміг повністю вирішити всі їх спірні моменти, а тому вони вирішили звернутися до суду.

Відповідачка наголосила, що вона не заперечує проти задоволення вимог пози-вача і просила суд ухвалити відповідне справедливе рішення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Чернівецької обласної військової адміністрації, в судове засідання не з`я-вився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встанов-леному законом порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені позивачем ОСОБА_1 уточнені вимоги обґрунтованими та та-кими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №22 Виконавчим комітетом Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.12).

Між сторонами 09 березня 2023 року було укладено нотаріально посвідчений до-говір про визначення способу участі батьків у вихованні дитини, місця проживання та умов її утримання, згідно п.1.1 якого місцем проживання ОСОБА_3 батьки визначили місце фактичного проживання батька, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.14).

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, вста-новленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизна-них або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути вста-новлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особи-стих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та запе-речення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як роз-поділити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка мають спільну неповнолітню ди-тину, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за місцем мешкання позивача.

При цьому, судом встановлено, що відповідачка не заперечує факту проживання спільної дитини разом з батьком.

Однак, як встановлено судом, у позивача виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, з метою оформлення документів для отримання матеріальної допомоги на дитину, яка вихову-ється тільки одним із батьків.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім пере-конанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги часткове визнання позовних ви-мог матір`ю дитини, та ту обставину, що встановлення вищезазначеного факту необ-хідно позивачу для використання його права на отримання допомоги на дитину, суд вважає, що вимоги про встановлення факту перебування дитини на вихованні батька, підлягають задоволенню.

Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для спра-ви, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вка-заного юридичного факту.

При цьому, відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), дер-жави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відпові-дальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх ос-новного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи ви-ховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здій-снення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Сторони визначили місце проживання дитини у нотаріально посвідченому дого-ворі про визначення способу участі батьків у вихованні дитини, місця проживання та умов її утримання від 09.03.2023 року, після чого відповідач не оспорювала факт про-живання неповнолітнього сина ОСОБА_3 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що на даний час позивач потребує юридичного закріплення у відповідному рішенні суду факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задово-лення заявлених вимог і в цій частині.

Керуючись ст.ст. 4-13, 76-81, 89, 141-142, 151, 157, 161, 206,211, 258-259, 264- 265, 272, 280-281, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Чер-нівецької обласної військової адміністрації, про встановлення факту самостійного вихо-вання та утримання дитини батьком задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дити-ну сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення су-дового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня от-римання копії цього рішення.

Суддя: О.Є.Терещенко