ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3351/22 Номер провадження 22-ц/814/2540/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві, з повідомленням учасників справи, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маліннікової Дар`ї Костянтинівни на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2022 року та додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 05.08.2005 по жовтень 2013 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох неповнолітніх доньок, на утримання яких він сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

28.04.2022 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави по справі №554/9805/21 місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визначено разом із батьком ОСОБА_1 . З цього часу, донька проживає з ним та знаходиться на його повному забезпеченні.

У зв`язку з чим просив припинити з 28 квітня 2022 року стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року, виконавчий лист №554/169/13-ц виданий 28 жовтня 2014 року.

Одночасно просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви та до моменту досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу на адвоката у сумі 10600 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з їх необґрунтованості та не доведеності позивачем обставин, з якими сімейне законодавство пов`язує підстави для припинення стягнення аліментів.

Не погодившись з даними судовими рішеннями, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Маліннікова Д.К. оскаржила їх в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин по справі, просила їх скасувати та постановити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Зазначає, що суд першої інстанції не вірно оцінив докази по справі та прийшов до помилкового висновку про надання відповідачем своїй доньці ОСОБА_4 матеріальної допомоги, що свідчить про відсутністю підстав для стягненням аліментів в судовому порядку.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_1 надала відзив, у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05.08.2005 р. по жовтень 2013 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін є діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На утримання дітей з ОСОБА_1 стягуються аліменти, у зв`язку з чим в Октябрському ВДВС Полтавського МЮУ перебувають два виконавчих провадження за ЄДРВП: 48506097 та 48506297 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% (на час надання довідки згідно з чинним на момент її надання законодавством) прожиткового мінімуму на обох дітей.

Заборгованості по сплаті аліментів не має. Суми утриманих аліментів за період з травня 2021 року та квітень 2022 року відображені у довідці №18 від 24.05.2022 року з ПрАТ «Завод «Лтава».

В жовтні 2021 р. ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 разом з батьком.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2022 вказані позовні вимоги були задоволені та визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході розгляду вказаної справи суд встановив, що позивач створює всі необхідні умови для проживання дитини та її нормального духовного та фізичного розвитку, донька має особисту прихильність до батька та не заперечує проти обрання місцем її проживання разом з батьком.

Крім того, саме батьком здійснюється оплата навчання доньки ОСОБА_4 у ОСОБА_7 коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій дизайну та здійснюються витрати, пов`язані з її проживанням у гуртожитку та в придбанні необхідного мистецького обладнання.

Молодша донька ОСОБА_8 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 і на її утримання позивач також сплачує аліменти.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що по справі відсутні правові підстави для припинення стягнення аліментів з позивача на утримання доньки ОСОБА_4 , яка на наданий час проживає у Польщі, всі нараховані аліменти, котрі стягуються з батька ОСОБА_1 перераховуються матір`ю (відповідачкою) на рахунок дитини, а відтак використовуються за цільовим призначенням.

Колегія судів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що старша доньку ОСОБА_4 не проживає з матір`ю, а проживає спільно з батьком. Під час навчального процесу остання проживає в гуртожитку коледжу, в якому навчається.

З початку воєнних дій, весною 2022 року донька ОСОБА_4 виїхала з України в Польщу разом з бабусею матір`ю позивача.

У зв`язку з відновленням учбового процесу в коледжі планує повернутись до України та продовжити навчання, за яке сплачує позивач згідно до договору про надання освітніх послуг від 29.01.2021 р.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано жодного доказу, який би спростував зазначенні позивачем обставини щодо проживання доньки ОСОБА_4 разом з батьком, за його місцем проживання.

При цьому, її тимчасове перебування в Польщі разом з бабусею, матір`ю позивача, не може розглядатись як обставина, яка виключає встановлений судовим рішенням юридичний факт про її місце проживання разом з батьком, оскільки право на отримання аліментів закон пов`язує саме з тим з батьків, з ким проживає дитина, а в даному випадку з батьком ОСОБА_1 , правових підстав для продовження їх стягнення на користь матері ОСОБА_1 , з якою дитина не проживає більше двох років не має.

Враховуючи відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів та з урахуванням положень ст.273 СК України, колегія суддів вбачає підстави для здійснення судового захисту права позивача в обраний ним спосіб - шляхом припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_1 .

Обрахування часу з якого необхідно припинити стягнення аліментів пов`язане з датою звернення з вказаним позовом до суду, тобто з серпня 2022 року.

Одночасно, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної доньки ОСОБА_4 , яка проживає разом з батьком.

Так, згідно ст. 51 Конституції України та положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вказаний обов`язок є рівним як для батька, так і для матері, які можуть погодити між собою способи виконання ними такого обов`язку по утриманню дитини.

В даному випадку, з відповідачем проживає лише молодша донька ОСОБА_8 .

Старша донька з 2021 р. проживає з батьком та знаходиться на його повному утриманні.

Фактично зв`язку з старшою донькою відповідач не підтримує, як мати не приймає участі в її особистому становленні та житті.

Матеріалами справи доводяться факти перерахувань з карткового рахунку відповідача на картковий рахунок доньки ОСОБА_4 грошових переказів.

Так, аналізуючи надані відповідачем виписки з карткового рахунку можна дійти висновку, що загалом ОСОБА_1 перераховувала на картковий рахунок доньки кошти, які за своєю правовою природою є аліментами, сплаченими ОСОБА_1 на користь останньої.

Деякі платежі зазначені як «Переказ власних коштів. Кишенькові кошти на потреби ОСОБА_6 », але їх розмір є незначним - 300 грн. в грудні 2021 р., 290 грн. в серпні 2021 р., 300 грн. 20.08.2021 р., 500 грн. на проїзд до м. Києва в червні 2021 р., 500 грн. в травні 2021 р.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що донька ОСОБА_4 з 2021 року проживає з батьком та знаходиться на його повному матеріальному утриманні, пов`язаному із її життєзабезпеченням, останній наділений правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з матері дитини, яка несе рівний з ним обов`язок по утриманню їх спільної доньки.

При визначенні розміру аліментів, колегія суддів бере до уваги обставини, визначені положеннями ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач на даний час не працює, тимчасово знаходиться на території Республіки Польщі, власних доходів у зв`язкуз цим не має, разом з нею проживає молодша донька ОСОБА_8 .

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за доцільне визначити розмір аліментів на рівні 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу) на утримання доньки ОСОБА_4 .

Таким чином, рішення суду першої інстанції як постановлене при неповному з`ясуванні фактичних обставин, невірній оцінці зібраних по справі доказів, підлягає скасуванню, з постановленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Одночасно з цим, підлягає скасуванню і додаткове судове рішення, яким здійснено розподіл судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, які в даному випадку з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України розподілу не піддягають з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , шо виключає стягнення з нього на корись відповідача понесених нею витрат.

Крім того, в порядку розподілу судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір розмірі 2481 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376 ч. 1 п. п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маліннікової Дар`ї Костянтинівни задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити з 30 травня 2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 жовтня 2013 року, виконавчий лист №554/169/13-ц виданий 28 жовтня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви, а саме з 09.08.2022 р. та до моменту досягнення дитиною повноліття.

Додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2022 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2481 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.

Судді: О.І. Обідіна Л.І. Пилипчук О.В. Прядкіна