Номер провадження: 22-ц/813/1969/23
Справа № 499/578/21
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Князюка О.В.,

- суддів: - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до ванівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.07.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банку України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління було укладено договір про споживчий кредит №601/8-к, сума кредиту 20000,00 грн., строк дії 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк, відсоткова ставка 56% річних за користування кредитними коштами.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідач порушив умови договору щодо своєчасної повернення кредиту, сплати процентів, а також оплати послуг банку, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.07.2021 року складає 21705,26 грн, та складається з 18333,35 грн. заборгованість за основним боргом, 2293,11 грн. проценти за користування кредитом, 210,94 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 30,56 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 736,67 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 100,63 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Базарна 17 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит №601/8-к від 24.07.2020 року в розмірі 20626,46 грн. (двадцять тисяч шістсот двадцять шість гривень 46 копійок), яка складається:

18333,35 грн. заборгованість за основним боргом;

2293,11 грн. проценти за користування кредитом.

В іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 2156,50 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят шість гривень 50 коп.).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в даному випадку відповідальність за неналежне виконання договору встановлена умовами Договору, дані види відповідальності передбачені та стягуються в межах строку дії договору, а тому ст.625 ЦК України застосуванню не підлягає, і в цій частині позову щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних належить відмовити.

Інші вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Коротний зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням 19.10.2021 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - подано апеляційну скаргу на вказане рішення., відповідно до якої, апелянт оскаржує рішення тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в даній частині і ухвалити нове, яким вимоги АТ «Ощадбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 210,94 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 30,56 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу 736,67 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків 100,63 грн задовольнити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечення інших учасників справи

АТ «Ощадбанк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, вважає його незаконним і необґрунтованим, та таким, що прийняте судом з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт вважає невірний висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України з огляду на наступне.

Законодавством встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання грошового зобов`язання.

За змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Оскільки відповідачем не виконано умови договору, укладеного з позивачем. кошти за цим договором та відсотки за ним не сплачено, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на користь АТ «Ощадбанк».

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.01.2023 року у складі головуючого судді Князюка О.В., суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. справу було призначеного до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції; і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 24.07.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банку України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління було укладено договір про споживчий кредит №601/8-к, сума кредиту 20000,00 грн., строк дії 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк, відсоткова ставка 56% річних за користування кредитними коштами, що підтверджується копією договору про споживчий кредит від 24.07.2020 року.

Підписанням даного договору позивач підтвердила, що ознайомлений з загальною вартістю кредиту і реальною річною процентною ставкою та витратами по кредиту.

Відповідачу було надано всю інформацію про кредит, що підтверджується її підписом в договорі.

Кредитний договір діє 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.

В позові позивач зазначив, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, не в повному обсязі здійснювала повернення кредиту, тому станом на 19.07.2021 року складає 21705,26 грн, та складається з 18333,35 грн. заборгованість за основним боргом, 2293,11 грн. проценти за користування кредитом, 210,94 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 30,56 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 736,67 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 100,63 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору.

Таким чином, підписанням даної заяви сторони дійшли згоди, що всі інші умови Кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Судом встановлено, що 24.07.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банку України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління було укладено договір про споживчий кредит №601/8-к, сума кредиту 20000,00 грн., строк дії 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк, відсоткова ставка 56% річних за користування кредитними коштами, що підтверджується копією договору про споживчий кредит від 24.07.2020 року.

Підписанням даного договору позивач підтвердила, що ознайомлений з загальною вартістю кредиту і реальною річною процентною ставкою та витратами по кредиту.

Відповідачу було надано всю інформацію про кредит, що підтверджується її підписом в договорі.

Кредитний договір діє 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк.

В позові позивач зазначив, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала, не в повному обсязі здійснювала повернення кредиту, тому станом на 19.07.2021 року складає 21705,26 грн, та складається з 18333,35 грн. заборгованість за основним боргом, 2293,11 грн. проценти за користування кредитом, 210,94 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 30,56 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 736,67 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 100,63 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

АТ «Ощадбанк» оскаржує рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме відмови у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 210,94 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 30,56 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу 736,67 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків 100,63 грн.

Так згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку відповідальність за неналежне виконання договору встановлена умовами Договору, дані види відповідальності передбачені та стягуються в межах строку дії договору, а тому ст.625 ЦК України застосуванню не підлягає, і в цій частині позову щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних належить відмовити.

З таким висновком районного суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачені нею індекс інфляції та проценти є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Зокрема, проценти від простроченої суми зобов`язання забезпечують захист майнового інтересу кредитора, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За наявності простроченої заборгованості по кредиту в позивача виникло право вимагати сплати процентів на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та з цих підстав заявляти позовні вимоги.

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи п. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 ШК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми с різними за своє правовою природою.

В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції зазначено, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК Украйни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки строк кредитування встановлений договором становить 60 місяців, судом зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції неможливо погодитися, оскільки відповідно до п. п. 3.9.3.2., п. 3.9.3. Договору строк повернення Кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Відповідно до п.3.10.1 Договору сторони, керуючись ст. 212, 611 Цивільного кодексу України, домовились про зміну умов зобов`язання за цим Договором, а саме зміну терміну остаточного повернення кредиту у зв`язку з настанням вказаних в п.3.10.2. Договору обставин (порушення зобов`язань позичальника за цим Договором) (відкладальні обставини). Відповідно до п.п. 3.10.2.2 термін остаточного повернення Кредиту за цим Договором є таким, що настав і позичальник зобов`язаний повернути Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування Кредитом та інші визначені цим Договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язання Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушила умови договору та не здійснювала своєчасне повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, Банк п. 3.10.2.2. п. 3.10 достроково відкликав кредит та звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 21 705,26 грн. за Договором про споживчий кредит Ne601/8к від 24.07.2020 року.

Оскільки відповідач має перед позивачем невиконані належним чином зобов`язання з повернення суми основної заборгованості по кредиту та суми процентів за користування кредитом, позивач має права на підставі ст.ст. 526, 530, 612, 625 ЦК України на нарахування 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушила умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту, їй було нараховано 210,94 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 30,56 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 736,67 грн. - втрати від інфляцій за несвоєчасне погашення основного боргу; 100,63 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, яка є непогашена, що за таких обставин свідчить про те, що права позивача є порушеними та підлягають захисту.

Суд першої інстанції належним чином не з`ясував підстави вимог позивача про стягнення процентів за прострочення грошових зобов`язань, не перевірив їх належним чином.

З огляду на вищевказане колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає такими, що ґрунтуються на законі вимоги Банку щодо стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 210,94 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 30,56 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу 736,67 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків 100,63 грн

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судові витрати

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки колегія суддів задовольнила апеляційну скаргу, судові витрати Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» за подачу апеляційної скарги підлягають відшкодуванню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити.

Заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 09.09.2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нову постанову.

Позовні вимоги акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" в частині стягнення з ОСОБА_1 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 210,94 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 30,56 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу 736,67 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків 100,63 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит №601/8-к від 24.07.2020 року, що складається 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 210,94 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків 30,56 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення боргу 736,67 грн, інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків 100,63 грн

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3405,00 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова