Ухвала

19 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 541/866/21

провадження № 61-14856ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Огризков Андрій Анатолійович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

02 грудня 2020 року о 21:00 год на території сусідньої земельної ділянки виникла пожежа, яка завдала збитків належному позивачу майну. За фактом пожежі був складений відповідний акт, у якому вказано, що пожежа виникла на горищі господарської будівлі розташованої по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , причини виникнення пожежі встановлюються. Також зазначено, що при натурному огляді свого домоволодіння та розташованих в домоволодінні будівель позивач виявив, що пожежею повністю пошкоджено покрівлю сараю, частково стіни фронтонів та віконний і дверний блок, які були влаштовані на фронтонах. Крім того, пожежею пошкоджено частину утеплення стін житлового будинку та частина віконних блоків. При пожежі повністю згоріла вбиральня та частково дерев`яна огорожа, яка була влаштована зі сторони ділянки, де сталася пожежа. Залишки конструкцій стін фронтонів мають значні дефекти та пошкодження, а саме: часткове випадання цеглин з кладки; нерівномірне осідання ділянок кладки; масові прогресуючі наскрізні тріщини по всій площі фронтонів; послаблення і часткове руйнування кладки; помітне викривлення стін. Виходячи з наведених вище даних, фізичний знос конструкцій стін фронтонів складає 75%, тобто необхідне повне перекладання стін.

Вартість ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів, для відновлення конструктивних елементів сараю та житлового будинку складає 163 188 грн, для відновлення вбиральні 5 907 грн та огорожі 6 435 грн.

Для визначення розміру завданих збитків пожежею, за заявою позивача від 21 грудня 2020 року, експертом Полтавського відділення при Національному науковому центрі «Інституту наукових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса» проведена будівельно-технічна експертиза. Висновком експерта № 1672 від 11 лютого 2021 року встановлена загальна вартість завданої майнової шкоди будівлям і спорудам домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок пожежі сусідніх господарських будівель складає 175 530 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також просив стягнути витрати на проведення будівельно технічної експертизи у розмірі 9 806,40 грн, сплачений судовий збір у розмірі 1 853,37 грн.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2021 року до участі у розгляді справи залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 , яка є власником земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_2 .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 175 530 грн та витрати, пов`язані з оплатою витрат на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 9 806,40 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - адвоката Долженко О. М., задоволено.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Огризков А. А., через систему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2023 року 2 684,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 175 530 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадок, передбачений підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення у вказаній справі підлягає касаційному оскарженню: справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника. Заявник вказує, що справа має для нього виняткове значення, оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, яка завдана житловому будинку позивача, що є його єдиним житлом. При цьому зазначає про відсутність достатніх коштів на відновлення пошкоджених будівель.

Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги та вважає, що з огляду на встановлення судами попередніх інстанцій усіх обставин справи та надання обґрунтованої правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам незгода позивача з оскаржуваним рішенням суду апеляційної інстанції у цій справі не свідчить про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для його касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд урахував предмет спору, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Огризков Андрій Анатолійович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко