Провадження № 2/369/1150/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24.01.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради (Тарасівський старостинський округ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2021 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Боярської міської ради (Тарасівський старостинський округ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1922 га. ОСОБА_1 та її мама ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Батько ОСОБА_3 , ОСОБА_5 теж помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. ОСОБА_4 , мама позивачки, спадщину після смерті сина не прийняла, до суду по питанню надання додаткового строку не зверталася та звертатися не має наміру. Даний факт підтверджується заявою ОСОБА_4 , яка посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Цебровою Л.М. від 21.10.2021 року. Із Витягу зі Спадкового реєстру № 66935808 виданого 21.10.2021 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Цебровою Л.М. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася. У встановлений шестимісячний строк, після смерті брата, ОСОБА_1 не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що мала дуже тяжку довготривалу хворобу та перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 15495/01 від 15.09.2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила сина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Із слів позивачки після пологів її стан здоров`я став різко погіршуватися у зв`язку з чим ОСОБА_1 29.05.2018 року потрапила до лікарні з діагнозом «Діабетична кома». Її стан здоров`я покращився лише влітку 2021 року. Після повного одужання та виписки з лікарні ОСОБА_1 21.10.2021 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до майна померлого рідного брата ОСОБА_3 , але нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з тим, що позивачка пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Вважає, що строк прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті брата пропущено з поважних причин. На підставі вище наведеного представник позивача просила суд:

визначити строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 пропущений ОСОБА_1 з поважних причин;

визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Боярської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, просив суд вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.02.2018 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,1922 га.

Згіднодо Витягу зі Спадкового реєстру № 66935808, виданого 21.10.2021 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Цебровою Л.М., спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується: копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 від 03.09.2005 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_3 від 14.12.1990 року; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 15.01.1986 року; копією заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.11.2016 року(справа № 369/9054/16-ц) про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Мати померлого - ОСОБА_4 написала заяву про відмову про прийняття спадщини, яка залишилися після смерті її сина ОСОБА_3 , до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Цебрової Л.М., від 21.10.2021 року та зареєстрована в реєстрі за № 398.

Батько померлого ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 12.01.2006 року Виконкомом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до відповіді на звернення до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Цебрової Л.М. від 21.10.2021 року № 154/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини було запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що у встановлений шестимісячний строк після смерті брата вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що мала дуже тяжку довготривалу хворобу та перебувала на стаціонарному лікуванні. Крім того, 11.05.2018 року позивач народила сина та після пологів її стан здоров`я став різко погіршуватися у зв`язку з чим остання 29.05.2018 року потрапила до лікарні з діагнозом «Діабетична кома».

Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів позивач дійсно: ІНФОРМАЦІЯ_6 народила дитину ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , виданого 07.06.2018 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; та у період з 29.05.2018 року по 15.09.2021 року проходила довготривале лікування, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 15495/01.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За приписами ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v.), серія A,303-A, п. 29).

Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовує пропуск строку із заявою про прийняття спадщини тим, що мала дуже тяжку довготривалу хворобу та перебувала на стаціонарному лікуванні. Крім того, 11.05.2018 року позивач народила сина та після пологів її стан здоров`я став різко погіршуватися у зв`язку з чим остання 29.05.2018 року потрапила до лікарні з діагнозом «Діабетична кома», не змогла у визначений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій.

Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, а також враховуючи той факт, що у відповідача відсутні заперечення з приводу заявлених позивачем позовних вимог тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261-1265, 1269, 1270, 1272, ст. 11, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 280 ЦПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 13 Конвенції з основоположних прав та свобод людини України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Боярської міської ради (Тарасівський старостинський округ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області 10.03.2016 року, місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: Боярська міська рада Київської області, , місце знаходження: 08150, Київська область, м. Боярка, вул. М. Грушевського, 39.

Суддя І.О. Фінагеєва