Провадження № 2/127/1616/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в травні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відносини між ними почали псуватись та на даний час вони припинили фактичні спільні відносини та проживають окремо.

Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з матір`ю.

Позивач зазначає, що на даний час її важко одній здійснювати утримання сина, оскільки потрібні кошти на купівлю продуктів харчування, одягу та інше.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 10000,00 грн. щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили в задоволенні позову, так як сторони не проживали однією сім`єю, відповідач сплачує аліменти відповідно до договору між батьками по сплаті аліментів та на даний час за клопотанням позивача сплатив аліменти наперед.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії НОМЕР_1 від 11.03.2021 року, відповідний актовий запис № 131.

Дитина разом з матір`ю проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою МКП «УК «Територія Комфорту» від 02.05.2023 року № 766.

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними.

Частиною 1 ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23.03.2021 року було укладено договір між батьками про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., зареєстровано в реєстрі за № 302. Пунктом 1 Договору визначено, що даний договір укладено батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цей Договір встановлює обов`язок батька сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 4000,00 грн. до 20 числа кожного календарного місяця, починаючи з моменту посвідчення даного договору до досягнення дитиною 6-ти років (п. 2 Договору).

В п. 2.1 Договору зазначено, що крім сплати аліментів, зазначених у п. 2 цього Договору, батько, в обсязі не меншому ніж мати, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою, каліцтвом, тощо).

Додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 гривень за домовленістю сторін та аліменти можуть сплачуватись батьком будь яким шляхом на його вибір (п. 3 Договору).

Пунктом 9 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення і діє в частині виконання зобов`язання батька щодо сплати аліментів на дитину до досягнення дитиною 6-ти років.

Цей Договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін в будь який час. Будь які зміни чи доповнення до цього Договору вчиняються в такій же формі як основний Договір. Одностороння відмова від виконання обов`язків за цим Договором або одностороння зміна його умов не допускається (п. 9.1, п. 9.2 Договору).

Враховуючи положення ст.ст. 8, 9 СК України, та виходячи з правової природи, змісту, нормативних підходів до форми, порядку укладення, зміни і припинення договору про сплату аліментів на дитину, даний договір є різновидом цивільних договорів у сімейному праві Україні.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Отже, між сторонами досягнуто домовленості щодо утримання дитини до 6-ти років, договір про сплату аліментів укладений відповідно до статті 189 Сімейного кодексу України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, батько дитини ОСОБА_2 сплачує аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на дитину, що підтверджується численними квитанціями, доказів ухилення відповідача від сплати аліментів відповідно до договору позивачем не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона несе додаткові витрати у зв`язку із лікуванням дитини, на що надала суду консультаційні висновки, результати лабораторних досліджень, розглядаються судом як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Враховуючи, що договором про сплату аліментів на дитину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначили порядок утримання дитини, даний договір є дійсним, доказів невиконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини в судовому засіданні не здобуто, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, так як стягнення аліментів з батька на утримання сина ОСОБА_4 призведе до подвійного стягнення аліментів.

Судом встановлено, що даний договір сторонами не змінювався, не розривався та на теперішній час є дійсним, а тому позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 160, 182, 199 СК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 142, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя