_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/2244/23
УХВАЛА

10.05.2023 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 18415,50 гривень.

Вивчивши заяву, суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування фізичної особи - боржника.

Відповідно до отриманої судом інформації з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, місцем реєстрації проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського району м. Одеси.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Крім того, заявник вказує на те, що він надає послуги з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , що є місцем виконання договору.

Так, у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» зазначено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Проте, заявником не обґрунтовано з посиланням на належні докази, що боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності будинок АДРЕСА_2 за яким нараховується заборгованість за спожиту електричну енергію та не надано відповідних документів, що підтверджують цей факт. Жодних доказів фактичного проживання за даною адресою боржника матеріали справи також не містять, тобто доказів споживання наданих послуг саме ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 27,160,162,163,165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.