Справа №296/7879/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

з участю секретаря с/з Заріцького О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом (а.с. 2-5, 36-39 том 1-й), де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно: грошові заощадження, житловий будинок в м. Житомирі, частину житлового будинку в сільській місцевості, земельні ділянки.

У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_2 - дочка померлого, ОСОБА_5 - мати померлого, яка, у свою чергу, в подальшому протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - брата спадкодавця.

Позивач вказує на відсутність за життя ОСОБА_4 будь-якого спілкування між ним та дочкою, зауважує на власних теплих родиннх відносинах із братом, матеріальній підтримці останнього, та, посилаючись на положення ч.2 ст. 1259 ЦК України, які визначають умови зміни черговості одержання права на спадкування, просить визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом зі спадкоємцями першої черги, повернути ОСОБА_1 як особі з інвалідністю ІІ групи помилково сплачений судовий збір.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, у якому особа вказує на відсутність у ОСОБА_4 тяжких захворювань, внаслідок яких він перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Учасник звертає увагу на тому, що згідно посмертного епікризу у особи діагностовано атеросклеротична хвороба серця, що, у свою чергу, не перешкоджало вести активний спосіб життя, самостійно пересуватись, виконувати тяжку роботу по господарству.

Вказуючи на відстуність всіх юридичних фактів, внаслідок яких можлива зміна черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, сторона просить відмовити у задоволенні позову, вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Відповідачем ОСОБА_3 подано відзив, у якому вказано на те, що ОСОБА_4 весь час життя був активною людиною, мав власні заощадження, які, зі слів самої особи, становили близько 300 000,00 грн., отриманих від здачі квартири в оренду.

Вказуючи на відсутність умов для зміни черговості спадкування, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно дослідженої судом копії спадкової справи, заведеної до майна померлого, ОСОБА_5 - мати померлого, звернулась до нотаріуса із заявою від 23.11.2021 року про відмову від спадщини на користь сестри спадкодавця - ОСОБА_1 , брата спадкодавця - ОСОБА_3 .

Заявою від 13.05.2023 року ОСОБА_5 відкликака заяву про відмову від спадщини на користь відповідних осіб, відмовилась від прийняття спадщини на користь рідного брата спадкодавця - ОСОБА_3 , а також доньки - ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса із заявою від 20.01.2022 року про прийняття спадщини.

Отже, відповідачі закликаються за першою чергою спадкоємців, між сторонами виник спір, що полягає у запиті позивача - спадкоємця другої черги, на визнання права на спадкування разом із спадкоємцями попередньої черги.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні допитано свідків, які заявлялись стороною позивача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Допитана свідок ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_4 знала, періодично бачила. На уточнюючі запитання додала, що відповідна особа, у тому числі протягом останнього періоду життя, пересувалась самостійно. Про обставини можливого перебування у стані, який потребував сторонньої допомоги або необхідності участі у фізичному супроводі, свідок не повідомляла.

Свідок ОСОБА_7 зазначала, що ОСОБА_4 перебував у лікарні протягом близько двох тижнів до дня смерті. На запропоновані допомогу початково відповів відмовою, проте на наступний день попросив привезти харчування. Свідок пояснила, що окрім неї, до ОСОБА_4 приходили також інші рідні.

У поясненнях відповідний свідок також зазначила, що ОСОБА_4 самостійно їздив до санаторіїв на лікування, оскільки за матеріальним становищем міг дозволити собі придбання путівок.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 не спілкувались, зауважила, що востаннє бачила ОСОБА_4 на свято Пасхи в 2021 році, де перебувала родина. За фізичним станом особа вільно пересувалась.

Судом також допитано свідків, заявлених стороною відповідача.

Так, свідком ОСОБА_9 повідомлено, що він винаймав у 2021 році квартиру, яку на умовах оренди здавав ОСОБА_4 . З фізичної точки зору, за твердження свідка, власник помешкання був здоровим, за час дії договору найму сторонніх майже не було, лише декілька разів приходила сестра. Свідок зауважив, що ОСОБА_4 ліки придбавав собі самостійно, мав достатнє матеріальне становище. Додав, що особа неодноразово пропонувала йому спільно відвідувати сауну.

З моменту різкого погіршення стану здоров`я, ОСОБА_4 намагався займатись самолікуванням, лише згодом, коли фактично не міг говорити, було викликано швидку медичну допомогу.

Опитаний свідок ОСОБА_10 зазначила, що ОСОБА_4 був сусідом за місцем проживання, бачила особу на протязі близько 20 років. Свідок пояснила, що ОСОБА_4 лише у жовтні повідомив про погіршення самопочуття, при цьому, мав намір відвідати баню для лікування, вказуючи на бажання відсвяткувати день народження саме вдома. Свідок також вказала, що ОСОБА_4 вів активний спосіб життя, влітку постійно відвідував місцевий гідропарк.

Оцінені у їх окремому значені, а також за сукупнім зв`язком докази, у тому числі епікриз посмертний з наявними відомостями про період госпіталізації особи з 20.10.2021 року по 13.11.2021 року із заключним діагнозом як основним - двобічна пневмонія важкої форми, не вказують на існування обставин, внаслідок яких можлива зміна черговості спадкування та залучення позивача як спадкоємця наступної черги до одночасного спадкування.

Слід звернути увагу, що для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Приймаючи до уваги відсутність даних, які вказують на існування всіх наведених умов, суд відмовляє у задоволені позову за безпідставністю.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом досліджено договір про надання правової допомоги від 27.02.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Могильницької» та ОСОБА_2 , додаток до договору за № 1 - перелік та вартість правової допомоги на суму 5000,00 грн., акт наданих послуг від 02.03.2023 року, рахунок на оплату, платіжну інструкції з підтвердженням проведення оплати на суму 5000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на ту обставину, що у задоволенні позову ОСОБА_1 судом вімовлено, підлягає до стягнення з відповідного учасника на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000.00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду в повному обсязі буде виготовлено 22.09.2023 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов