справа №176/1366/23
провадження №2/176/616/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Коваленко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович до державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Мотуз О.В. звернувся до суду з даним позовом, де просить стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві суму грошових коштів у розмірі 245 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що з 23 липня 2008 року по 15 травня 2011 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 15 травня 2022 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою.

Під час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку від 17 грудня 2010 року та актом № 3 НК-10 форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 17 грудня 2010 року.

Відповідно п.13 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а.саме: під час виконання маневру майстер гірничий дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 з вільного проходу рушив виконувати зчеплення вагонеток, не дочекавшись зупинки потягу. Під час руху в сторону вагону,що відчепився, потерпілий послизнувся на рейці і впав на рейкову колію між другою та третьою вагонеткою, при цьому отримав травму - «закритий двохсторонній перелом лонної та сідничної кісток тазу (по типу Метелик) із пошкодженням сечового міхура та уретри.

Згідно з п. 6 акту форми Н-5 комісія вирішила, що травмування майстра гірничого дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 сталося внаслідок стиснення між буферними частини вагонеток та нещасний випадок вважати пов'язаним з виробництвом.

Відповідно до акту № З НК-10 форми Н-1 позивачу було встановлено діагноз: закритий двохсторонній перелом донної та сідничної кісток тазу (по типу Метелик) із пошкодженням сечового міхура та уретри. Розвив сечового пузиря, позаочеревинний відрив шийки сечового міхура.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2011 року серії 10 ААА № 049811 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70%.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2011 року серії 10 ААА № 463170 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2012 року серії 10 ААА № 062357 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70%.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2012 року серії 10 ААА № 870840 позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2017 року серії 12 ААА № 011175 позивачу повторно безтерміново визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70%.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2017 року серії 12 ААА № 612176 позивачу повторно безтерміново встановлено другу групу інвалідності.

Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого № 13324 та епікризом від 24 листопада 2014 року.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 18024 позивач має скарги на біль, здуття живота, нудоту, слабкість та інше.

У зв`язку з вказаною травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість організовувати своє життя. Ця набута, внаслідок виробничої травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього травми.

Розмір моральної шкоди відповідач визначив у 245 000,00 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 червня 2023 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін.

30 червня 2023 року судом отримано відзив на позов ДП «СхідГЗК», в якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що дійсно, позивач в період з 23.07.2008 року по 15.05.2011 року працював на ДП «Схід ГЗК», звідки його було звільнено на підставі п.2 ст. 40 КЗпП у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи.

Відповідач ДП «Схід ГЗК» вважає недоведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст.. 13 Закону України «про охорону праці» та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності встановленої первинно з 01 квітня 2010 року у розмірі 70%.

У ДП «Схід ГЗК» відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю наявності у позивача моральної шкоди та відсутністю будь-яких доказів наявності зміни психічного стану,підтвердження факту звернення позивача до фахових лікарів, висновків лікаря щодо виявленого діагнозу, який був би встановлений як наслідок фізичних та душевних страждань, а також відсутністю причинного зв`язку між отриманим позивачем ушкодженням та порушенням відповідачем умов праці, оскільки у п.6 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 17.12.2010 року зазначено, що комісія вважає, що особами дії або, або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку є сам позивач.

Тобто в зазначеному акті прямо вказано на відсутність вини відповідача та причини виникнення нещасного випадку на виробництві, яке мало місце 03 грудня 2010 року.

Крім того, в цьому ж пункті 6 Акту спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 17.12.2010 року, комісія прямо пропонує адміністрації ДП «Схід ГЗК» за порушення норм законодавства про охорону праці притягнути позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Таку ж позицію висловила і комісія з розслідування нещасного випадку на підприємстві у своєму Акті № ЗНК -10 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 27.12.2010 року, яка в пункті 10 Акту зазначила, що позивач допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, що і спричинило настання нещасного випадку на виробництві.

Що стосується посилання позивача на позбавлення можливості вести повноцінний спосіб життя, особливості лікування та систематичну необхідність отримання медичної допомоги, внаслідок чого він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття страху, то на думку відповідача ці доводи є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності та спростовуються наданою відповідачем Довідкою про результати визначення ступеня втрати працездатності № 049811 серія 10 ААА від 05.04.2011 року в п.9 якої зазначено, що позивач потребує лікування, тобто умови про систематичність, в даному випадку, взагалі йти не може та Довідкою до акту огляду МСЕК № 463170 серія 10 ААА від 05.04.2011 року, якою встановлено інвалідність 2-ї групи і в якій позивачу протипоказано значні та помірні фізичні навантаження, тобто жодної причини відмовлятися від повноцінного способу життя лікарі МСЕК не знайшли.

Окрім того, на думку відповідача, до вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, у випадках, передбачених трудовим законодавством, необхідно застосовувати установлений статтею 233 КЗпП України саме тримісячний строк звернення до суду і оскільки позивач пов`язував своє право на компенсацію моральної шкоди саме з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, то строк перебігу позовної давності для позивача повинен рахуватися саме з 01.04.2011 року, тобто від дати коли позивачу вперше було встановлено третю групу інвалідності, яка зазначена в Довідці до акту МСЕК № 463170 від 05.04.2011 року.

У зв`язку з вище викладеним, відповідач ДП «Схід ГЗК» просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві у розмірі 245000 грн. відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, на підтвердження обставин, на які посилаються, матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 23 липня 2008 року по 15 травня 2011 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». 15 травня 2011 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. (а.с.8-9).

Актом форми Н-5 з спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 03 грудня 2010 року о 10 год. 10 хв. на Новокостянтинівській шахті державного підприємства «Східний гірничозбагачувальний комбінат» від 17.12.2010 року, затвердженим начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду О.Є.Чередніченко встановлено наступне.

В п.3 даного акту, зазначені обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме : 03 грудня 2010 року в І зміну о 07 год.10 хв. начальником енерго-механічної дільниці № 14 ОСОБА_2 , який здійснює керівництво дільницею № 12 згідно наказу по ДП «Дирекція підприємства, що будується на базі Новокостянтинівського родовища уранових руд»(далі ДП «Дирекція» )№ 423 від 21.09.2009р., через гірничого майстра дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_3 було видано наряд та вказівки з питань охорони праці (під розпис в книзі нарядів) на роботи по доставці шахтних вагонеток з вантажем, вибуховими матеріалами, обладнанням, а також на маневрові роботи по відкатним виробкам гор. - 300м. машиністу електровоза ОСОБА_4 , та гірнику підземному ОСОБА_5 на виконання робіт по зчепленню розчепленню, перекиданню та очищенню вагонеток.

Опустившись в шахту по стволу РЕ-6 на гор.-300 м о 07 год. 55 хв. гірничий майстер дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 відправив гірника підземного ОСОБА_5 до ствола «Вентиляційний - 1» далі (В-1) для перевірки та підготовки до роботи перекидача шахтних вагонеток, який встановлено в руддворі ствола В-1 (де він і знаходився в момент настання нещасного випадку), а сам разом з машиністом електровоза ОСОБА_4 пішов перевіряти технічний стан електровозів № 3, № 4 та робити відповідні записи в книгах огляду електровозів. Огляд електровозів, регулювання гальм і очищення електровозу від гірничої маси проводили приблизно до 09 год. 45 хв.

Після огляду електровозів № 3 та № 4 майстер гірничий дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 допустив до виконання робіт машиніста електровозу № 4 ОСОБА_4 , підписав шляховий лист та разом з ним почав виконувати роботи згідно наряду.

Біля 09 год. 55 хв. майстер гірничої дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 та машиніст електровоза № 4 ОСОБА_4 прибули до збійки № 6. Майстер гірничий дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 за допомого стрілочного переводу № 15 перевів стрілку для заїзду на збійку № 6. Машиніст електровозу № 4 ОСОБА_4 провів зчеплення електровозу та порожніх вагонів, перевірив їх зчеплення, повісив червоний ліхтар на останній вагон та доповів майстру гірничому дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 , який на той час вже знаходився в кабіні електровоза про задовільний стан зчеплення потягу. Майстер гірничий дільниці ВШТ №12 ОСОБА_3 дозволив проведення маневрових робіт по витяжці вагонів зі збійки № 6.

О 10год. 00 хв. під час виконання маневрових робіт за допомогою електровозу 10КА № 4 з квершлагу «Южный» на квершлаг «Главный» в районі сполучення квершлагу РЕ-6 та збійки № 6 від потягу відчепилася 3-тя вагонетка, це побачив майстер гірничої дільниці гірничо- капітальних робіт № 16 ОСОБА_1 , який в цей час проходив поряд і, викрикнувши «Відчепився вагон», сигналом головного ліхтаря зупинив потяг та дав команду на зчеплення вагонів голосом «Дай на сцепку» та круговим рухом головного ліхтаря.

Машиніст електровоза ОСОБА_4 зупинив електровоз та почав виконувати маневр із зчеплення вагонеток з дозволу майстра гірничого дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_3 .

Під час виконання маневру майстер гірничий дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 з вільного проходу рушив виконувати зчеплення вагонеток, не дочекавшись зупинки потягу.

Під час руху в сторону вагону, що відчепився, потерпілий послизнувся на рейці і впав на рейкову колію між другою та третьою вагонеткою, при цьому отримав травму - « закритий двохсторонній перелом лонної та сідничної кісток тазу (по типу Метелик) із пошкодженням сечового міхура та уретри. Розрив сечового пузиря, позаочеревинний відрив шийки сечового міхура» в наслідок здавлення між буферними частинами вагонеток (з відповіді голови лікаря Кіровоградської обласної лікарні на запит, щодо важкості травми).

Машиніст електровоза ОСОБА_4 побачив, що з боку майстра гірничого дільниці ГКР №16 ОСОБА_1 хаотично промайнула лампа, зупинив електровоз і разом з майстром гірничим дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_3 підбігли до місця зчеплення вагонеток. Підбігши до місця зчеплення, вони побачили, що майстер гірничий дільниці № 16 ОСОБА_1 лежить біля вагонеток. Він і повідомив їм, що травмований і не може рухатися самостійно.

Гірничий майстер дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_3 побіг до камери аварійного постачання повітря (КАПП 1) за ношами та повідомити про нещасний випадок чергового диспетчера. В цей час з кліті ствола РЕ -6 на гор. - 300м виходили працівники дільниці № 16 та начальник дільниці будівельно-монтажних робіт (БМР) № 35 ОСОБА_6 - майстер гірничий ВШТ № 12 ОСОБА_3 віддав їм ноші і, коротко повідомивши де і що сталося, побіг до КПП 1 телефонувати черговому диспетчеру. Зайшовши до КПП1 майстер гірничий ВШТ № 12 ОСОБА_3 побачив біля телефону начальника дільниці БМР № 35 ОСОБА_7 , який вже повідомляв диспетчера про нещасний випадок, після чого майстер гірничий ВШТ №12 ОСОБА_3 надав диспетчеру більш детальну інформацію.

Черговий диспетчер ОСОБА_8 , отримавши інформацію про нещасний випа викликав до ствола РЕ-6 бійців Олександрійського ГР(АР)3 та повідомив чергового фельдшера медичного пункту підприємства про нещасний випадок, а потім перед інформацію диспетчеру ДП «Схід ГЗК» відповідно до «Порядку повідомлення про нещасні випадки та аварії у ДП «Схід ГЗК», введеного в дію наказом ДП «СхідГЗК» № 44 від 29.01.2008року.

В цей час працівники дільниці № 16 поклавши майстра гірничого дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 на ноші принесли потерпілого до ствола РЕ-6 і видали на відмітку «0» де й передали бійцям Олександрійського ГР(АР)3, які доправили потерпілого спочатку до медичного пункту підприємства для надання першої медичної допомоги, а потім відвезли до Кіровоградської обласної лікарні, де він і перебуває на лікуванні по теперішній час.

В п.4 акту викладені причини нещасного випадку.

1.Основна причина:організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо.

§301 б), §16 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», затверджених Держгіртехнаглядом СРСР 31.08.71(НПАОП 0.00-1.34-71)

2.Супутні: організаційні

2.1. Не виконання вимог посадових обов`язків.

§ 301 б) «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», затверджених Держгіртехнаглядом СРСР 31.08.71(НПАОП 0.00- 1.34-71), п.2.8 «Должностной инструкции горного мастера участка подземного горнокапитальных работ», введеної в дію наказом по ДП «Дирекція» № 129 від 30.03.2009 р., 2.2 Порушення вимог інструкцій з охорони праці.

п.2.1.6 «Інструкції з охорони праці № 74-07 для машиніста електровоза підземного» термін дії якої продовжено наказом по Новокостянтинівській шахті № 24 від 17.09.2010р.

Технічні та психофізіологічні причини відсутні.

Відповідно до висновку комісії в п. 6 акту зазначено, що комісія, оглянувши місце нещасного випадку, вивчивши проектно-технічну документацію, опитавши свідків та осіб, причетних до нещасного випадку, ознайомившись з довідкою Кіровоградської обласної лікарні стосовно характеру травми встановила:

травмування майстра гірничого дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 сталося внаслідок стиснення між буферними частинами вагонеток.

На підставі пункту 14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків профзахворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2004 р. №1112, нещасний випадок з майстром гірничим дільниці ГКР ОСОБА_1 вважати пов`язаним з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1.

Комісія вважає, що особами дії, або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку.

1.Майстер гірничий дільниці ВШТ №12 Новокостянтинівської шахти

ОСОБА_3 , який допустив ручне зчеплення вагонеток під час руху потягу та не вжив

відповідних заходів щодо усунення небезпеки, виявленої перед початком та

виконання робіт, чим порушив вимоги § 301 б), §16 «Єдиних правил безпеки при

розробці рудний, нерудних і розсипних родовищ підземним способом», затверджених

Держгіртехнаглядом СРСР 31.08.71(НПАОП 0.00-1.34-71), та не забезпечив в своїй зміні

дотримання робітниками інструкцій з охорони праці, чим порушив п. 2.6,2.7, «Посадової

інструкції майстра гірничого дільниці внутрішньо-шахтного транспорту», введеної в дію

наказом по Новокостянтинівській шахті № 40 від 24.09.2010р.

2.Майстер гірничий дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 , який не забезпечив

своїй зміні дотримання вимог «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних

розсипних родовищ підземним способом», а саме, виконував зчеплення вагонеток

руху потягу, чим порушив вимоги § 301 б) «Єдиних правил безпеки при розробці

нерудних і розсипних родовищ підземним способом», затверджених Держгіртехнаглядом

СРСР 31.08.71 (НПАОП 0.00-1.34-71), п.2.8 «Должностной инструкции горного майстера

участка подземного горно-капитальных работ», введеної в дію наказом по ДП «Дирекція»

№ 129 від 30.03.2009 р.

3.Машиніст електровоза дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_4

використав в роботі шахтні вагонетки при наявності в них несправних причіпних

пристроїв, чим порушив вимоги п.2.1.6 «Інструкції з охорони праці № 74-07 для

машиніста електровоза підземного» термін дії якої продовжено наказом по

Новокостянтинівській шахті № 24 від 17.09.2010р.

З урахуванням допущених порушень комісія запропонувала адміністрації ДП «СхідГЗК»

-майстра гірничого дільниці ВШТ №12 Новокостянтинівської шахти

ОСОБА_3 притягнути до дисциплінарної відповідальності;

-майстра гірничого дільниці ГКР № 16 ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності після одужання;

-машиніста електровоза дільниці ВШТ № 12 ОСОБА_4 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Комісія мала зустріч з потерпілим, розглянула питання щодо розв`язання соціальних

проблем, які виникли внаслідок нещасного випадку, надала пропозиції щодо їх розв`язання

відповідними органами, роз`яснила потерпілому його права у зв`язку з настанням нещасного випадку /а.с.10-13/.

Актом № ЗНК-10 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом щодо ОСОБА_1 , затверджений 27 грудня 210 року начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Жержгірпромнагляду О.С.Чередніченко зазначено наступне.

В п.6 зазначеного акту детально викладені обставини за яких стався нещасний випадок та зазначено вид події: дія рухомих та обертових деталей обладнання, машин, механізмів. Шкідливий або небезпечний фактор та його значення: машини та механізми, що рухаються.

Основна: організаційна порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування , машин, механізмів тощо. Супутні: не виконання вимог посадових обовязків. Не виконання вимог інструкцій з охорони праці.

В п.9 акту зазначено діагноз згідно з листком непрацездатності або довідкою лікувально-профілактичного закладу, а саме: закритий двосторонній перелом лонної та сідничної кісток тазу ( по типу Метелик) із пошкодженням сечового міхура та уретри. Розрив сечового пузиря, поза очеревинний відрив шийки сечового міхура /а.с.14-16/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2011 року серія 10 ААА № 049811 позивачу первинно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70% / а.с.17/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 05 квітня 2011 року серії 10 ААА № 463170 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності /а.с.17/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2012 року серії 10 ААА № 062357 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70 % /а.с.18/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2012 року серії 10 ААА № 87840 позивачу повторно встановлено другу групу інвалідності /а.с.18/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2017 року серії 12 ААА № 011175 позивачу повторно безтерміново визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70 % / а.с.19/.

Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25 квітня 2017 року серії 12 ААА № 612176 позивачу повторно безтерміново встановлено другу групу інвалідності /а.с.19/.

Стан позивача, його діагнози та лікування підтверджується також доданими до матеріалів справи випискою із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 13324 урологічного віділення,, епікризом з мадичної картки ОСОБА_1 , випискою із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 18024 хірургічного відділення, які досліджені судом /а.с. 20-22/.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Таким чином, і право на відшкодування моральної шкоди виникає в потерпілого з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №210/3177/17.

У відповідності до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У даному випадку втрата позивачем професійної працездатності пов`язана з нещасним випадком, який стався з останнім на підприємстві відповідача у зв`язку з порушенням технологічного процесу, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання ним трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Суд не може погодитись із запереченнями відповідача, який вважає не доведеним, сам факт заподіяння моральної шкоди так як не надано відповідних медичних документів та не встановлено зміни у психічному стані, оскільки згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті того, що з останнім стався нещасний випадок при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача.

Соціальний аспект поняття непрацездатності свідчить про нездатність, в даному випадку, позивача, матеріально забезпечити себе та членів своєї сім`ї на рівні, визначеному достатнім для проживання людини (прожиткового мінімуму) в державі, що також завдає моральних страждань позивачу.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок нещасного випадку, що стався з позивачем на виробництві відповідача, позивач зазнав втрати професійної працездатності і йому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано.

Факт визнання саме позивача винним у порушенні вимог законодавства з охорони та гігієни праці не може абсолютно позбавити позивача можливості відшкодувати моральну шкоду, яка ним понесена. Окрім цього суд звертає увагу і на той факт, що позивач зазнав втрати професійної працезданості у зв`язку із вказаним нещасним випадком на виробництві у розмірі 70%, що є значним розміром.

Таким чином, при визначені розміру моральної шкоди суд оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, а також конкретні обставини по справі і розмір втрати професійної працездатності, призначення позивачу групи інвалідності, характер нещасного випадку, що стався з позивачем, та їх наслідки для здоров`я останнього, керується принципом розумності, виваженості та справедливості. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За таких обставин, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн, а в іншій частині відмовити.

Інші доводи відповідача фактично зводяться до суб`єктивної оцінки доказів та не можуть бути підставами для відмови у задоволенні позову.

Суд відхиляє заперечення відповідача в тій частині, що позивачем пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, оскільки за приписами статті 83 ЦК України УРСР 1963, виходячи з вимог, що випливають з порушення особистих немайнових прав, строки позовної давності не застосовуються, що кореспондується з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 268 ЦК України, передбачає, що позовна давність не поширюється: на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП Українишкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Таким чином, моральна шкода, завдана внаслідок ушкодження здоров`я, підлягає оподаткуванню, оскільки перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати.

З урахуванням викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоду внаслідок професійного захворювання у розмірі 150 000 грн. з урахуванням утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подачу даного позову до суду та у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1500 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст. ст. 23, 83, ч. 1 ст. 168, ч.1 ст. 1167 ЦК України, ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», ст.2,12,19,81,89,141,263,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Мотуз Олександр Володимирович до державного підприємства «Cхідний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА