Справа № 450/1446/22 Провадження № 2/450/97/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.О.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області про предмет спору : зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити способи участі позивача у вихованні дитини,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 18.08.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Спільна дитина сторін залишилася проживати разом з відповідачем. Однак, відповідач не дає можливості позивачу бачитися з дитиною, у зв`язку із чим позивач звернувся в Зимноводівську сільську раду із заявою про встановлення порядку спілкування з дитиною. Однак на момент подачі позову, сільська рада відмовляє у розгляді заяви. Відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, постійно переховую таку, не відповідає на телефонні дзвінки, а коли дозволяє бачити дитину, то знімає на телефон відео, коли дитина плаче, мотивуючи це тим, що дитина боїться батька. Коли позивач приходить за місцем проживання відповідача для побачень з дитиною, відповідач викликає поліцію. Відповідач неодноразово хотіла вивезти дитину за кордон, звертаючись до суду про перетин дитиною кордону без згоди батька, та перебування за межами України строком на 1 рік і без зазначення в яку саме країну планується поїздка. Також відповідач ініціювала позов про позбавлення батьківських прав, звернувшись до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом для того, щоб без згоди позивача переїхати проживати з дитиною в США. У зв`язку із тим, що Зимноводівська сільська рада жодним чином не реагує на звернення позивача про встановлення порядку спілкування з дитиною ОСОБА_5 , позивач змушений звернутися до суду. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області про позбавлення позивача батьківських прав, відмолено. На повідомлення позивача, відповідач жодним чином не реагувала. Окрім того відповідач, в перші дні війни, виїхала до США разом з дитиною. Після виїзду до США відповідач не виходить на зв`язок. На підставі наведеного, просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі способи участі у вихованні дитини без присутності матері дитини ОСОБА_4 : систематичні побачення кожної другої та четвертої суботи місяця з 13 год. та можливістю залишення на ніч, забираючи доньку до свого місця проживання, з можливістю відвідування дитячих установ, культурно-розважальних закладів; зустрічей у святкові дні з 12 год. по 20 год. забираючи дочку до свого місця проживання, з можливістю відвідування дитячих установ, культурно-розважальних закладів; спільного відпочинку позивача та ОСОБА_5 в літній період протягом одного місяці у період відпустки позивача.

25.10.2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Зазначає, що відповідачем подано позов про позбавлення батьківських прав позивача, щодо спільної доньки сторін, з підстав невиконання позивачем батьківських обов`язків. Вказує, що відповідач, як мати дитини, з народження такої, самостійно займається доглядом, вихованням, розвитком та лікуванням дитини, забезпечує їй належний медичний догляд, організацією дозвілля, відпочинком та оздоровленням. Позивачем постійно чинилися перешкоди у поїздках дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, шляхом відмови у наданні дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_5 , у супроводі матері за кордон. В результаті вказаних дій, відповідач змушена була звертатися для вирішення вказаного питання органу опіки та піклування. Також, позивачем не надано такого дозволу після введення в Україні 24.02.2022 року воєнного стану у зв`язку із військової агресією російської федерації проти України, для надання можливості, щоб донька перебувала в безпечному місці.27.08.2020 року відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 з яким з 2019 року проживала у цивільному шлюбі. З 2019 року донька сторін проживала без участі біологічного батька, і на даний час проживає у новій , повній та благонадійній сім`ї. Донька не знає позивача, як батька та вважає таким іншу особу. Твердження позивача, що відповідачем чинилися йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, та відповідач викликала поліцію, є безпідставними, що стверджується відповідями на адвокатські запити. Відповідач у лютому 2021 року звернулася до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав. Розгляд справи перебуває на розгляді в апеляційному порядку, та у випадку задоволення апеляційної скарги та ухвалення рішення про позбавлення позивача батьківських прав, участь позивача у вихованні дитини зміниться відповідно норм СК України. Також зазначає, що органом опіки та піклування в межах розгляду цивільної справи про позбавлення позивача батьківських прав, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав позивача відносно малолітньої доньки. Позивач був присутній на засіданні комісії та не надав доказів його участі у вихованні дитини.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Зазначив, що хоче приймати участь у вихованні доньки, однак відповідач чинить йому перешкоди. Постійно матеріально допомагав доньці. Донька проживає з матір`ю, до відповідних органів про зміну місця проживання доньки не звертався. На протязі року з донькою не спілкувався, оскільки відповідач не виходить з ним на зв`язок. Відповідач з донькою з початком повномаштабного вторгнення покинули країни, та перебувають в США. На даний момент невідомо коли дитина повернеться в України, вказане рішення суду про визначення способу участі у вихованні дитини, необхідне на майбутнє, по поверненню доньки на територію України. На даний момент у випадку задоволення позовних вимог, рішення не захистить порушених його прав.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засіданні не з`явилася, однак з`явилася її представник, яка заперечила, щодо заявлених позовних вимог, просила в задоволенні таких відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, також просила врахувати, що відповідач ОСОБА_4 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_5 перебувають поза межами України, та взяти до уваги інформацію викладену у листі Зимноводівської сільської ради від 14.12.2022 року № 2266-22 «Про надання висновку щодо розв`язання спору».

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повного та всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне :

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2016 року, яким між ними розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.08.2018 року.

Батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 17.02.2017 року.

05.01.20128 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача, аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.12.2017 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 05.10.2021 року виданого Залізничним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області заборгованості позивача по сплаті аліментів станом на 30.09.2021 року становить 15 884, 15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено та учасниками справи визнається, що відповідач разом із донькою сторін ОСОБА_5 проживають за межами України, а саме в США.

У частині 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 3статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5статті 19 СК України).

Суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6статті 19 СК України).

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.09.2022 року, зобов`язано службу у справах дітей Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області надати висновок щодо розв`язання спору.

11.11.2022 року на виконання вищевказаної ухвали суду, Служба у справах дітей Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області скерувала лист, згідно якого для підготовки висновку зазначеного висновку працівниками служби у справах дітей Зимноводівської сільської ради було здійснено виїзд у сім`ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою обстеження умов проживання дитини - ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_7 та її дитини - ОСОБА_8 не було. В помешканні була присутня лише мама ОСОБА_7 - ОСОБА_9 . Зі слів ОСОБА_9 стало відомо, що її дочка ОСОБА_10 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_11 у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, з метою збереження життя та здоров`я дитини в умовах воєнного стану, виїхала на невизначений термін за межі України (США, Філадельфія). Тому підготовка службою у справах дітей висновку про усунення перешкод в участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде можливою після повернення ОСОБА_7 з малолітньою дочкою ОСОБА_11 до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому з врахуванням наведеного, суд вважає, що ситуація, яка склалася у спірних правовідносинах, а саме збройна агресія російської федерації на територію України, виїзд у зв`язку з цим та перебування відповідача з донькою сторін за кордоном, відсутності можливості органу опіки та піклування за місцем реєстрації дитини надати суду висновок щодо розв`язання спору, надає можливість розглянути справу без висновку органу опіки і піклування за наявними матеріалами справи враховуючи, що суд може і не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, Суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

При вирішенні спору про визначення способу участі у вихованні дитини кожного із батьків які проживають окремо, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 542/1428/18.

Під час судового розгляду встановлено, що донька сторін у 2022 році в зв`язку із збройним конфліктом на території України разом із матір`ю виїхали до США.

Позивач не ставив перед судом питання про повернення доньки в Україну. Відтак, обставина перебування доньки за кордоном підлягає обов`язковому врахуванню під час вирішення цього спору щодо суті.

Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено, що відповідач чинить йому будь-які перешкоди у спілкуванні з донькою, тобто цілеспрямовано унеможливлює спілкування батька з донькою.

Не знайшов суд також і підстав для висновку, що відповідач зловживає станом війни з метою мінімізувати спілкування батька з дитиною, оскільки у зв`язку із перебуванням дитини в іншій країні існують об`єктивні труднощі в особистому спілкуванні дитини із батьком.

Відсутність активного сприяння з боку матері у дистанційному спілкуванні із дитиною не є тотожним умисному чиненню нею перешкод у спілкуванні.

Позивач наполягав саме на таких способах участі у вихованні дітей, які були вказані у позовній заяві, і не бажав визначити інші форми своєї участі у їх вихованні, які були б адаптовані до життєвих реалій, зокрема, враховували ситуацію збройного конфлікту на території України і перебування доньки у зв`язку із цим за кордоном, наприклад, спілкування через відеозв`язок визначеної судом тривалості та періодичності. Окрім того позивач в судовому засіданні повідомив, що вказане рішення йому необхідне на майбутнє.

Суд констатує, що позивач не може втратити своє право на участь у вихованні доньки у зв`язку із обставинами, які існують в Україні. Водночас, форми участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою мають узгоджуватися із життєвими реаліями і відповідати якнайкращим інтересам доньки. Крім того, застосований судом спосіб захисту має бути ефективним, тобто здатним ефективно захистити порушені права чи інтереси.

Водночас, обраний позивачем спосіб захисту батьківських прав передбачає перебування доньки на території України, що за обставин цієї справи наразі не відповідає якнайкращим її інтересам у зв`язку із активними бойовими діями на сухопутній території і в повітряному просторі України, постійним повітряними тривогами, які можуть негативно відобразитися на психологічному стані доньки, і з огляду на те, що можливі інші форми участі батька у вихованні дітей.

Згідно з приписами частини 6 статті 81 ЦПК України суд не може також ухвалити рішення на підставі припущень про те, що коли відповідач прибуде до України, остання чинитиме йому перешкоди у побаченні та спілкуванні з донькою.

Таким чином, за встановлених обставин цієї справи захист батьківських прав в обраний позивачем спосіб не буде ефективним і суперечитиме якнайкращим інтересам доньки, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

З викладених мотивів у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації, АДРЕСА_1 , тимчасово проживає в США.

Третя особа : Зимновідська сільська рада Львівської області, , Львівська область, Львівський район, с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 83.

Повний текст рішення складено 21.08.2023 року.

СуддяН. Б. Добош