Дата документу 16.11.2023
Справа № 501/4413/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську цивільну справу за

позовом Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської областідо

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії

та зустрічного позову ОСОБА_1

до

відповідача Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

предмет та підстави позову: про зобов`язання вчинити певні

учасники справи до суду не з`явились

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області 19.11.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання, згідно якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: 4 807,56 грн. основного боргу; 521,46 грн. інфляційні; 185,71 грн. три відсотки річних; 2 270,00 грн. судового збору (а.с.2-4 т.1).

Позов обґрунтований тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підключене до системи централізованого опалення м.Чорноморська.

Відповідно до договору №361-Ч732 від 01.10.2016 року КП «ЧТЕ» здійснює постачання теплової енергії та опалення в потрібних відповідачу обсягах, а відповідач зобов`язується сплачувати отримані послуги за встановленими тарифами.

В період з листопада 2019 по жовтень 2021 включно КП «ЧТЕ» надавалися послуги по теплопостачанню ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується актом про включення систем опалення від 22.11.2019, розпорядженням Чорноморського міського голови про початок опалювального сезону 2019-2020 років.

Згідно з п.6.5 договору № 361-Ч732 від 01.10.2016 року сплата за послуги ФОП ОСОБА_1 повинна здійснюватися щомісячно по виставленним рахункам на протязі трьох банківських днів з часу отримання рахунку. Рахунки на оплату за послуги по теплопостачанню щомісяця надавалися Відповідачу, але Відповідачем у період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року включно вищезазначена умова договору не виконувалась в повному обсязі і станом на 11.11.2021 виникла заборгованість у сумі 4 807,56 грн.

Позивач зазначає, що за весь час прострочки сума збитків, з урахуванням встановленого індексу інфляції нанесених відповідачем КП «ЧТЕ» складає 521,46 грн., три відсотки річних 185,71 грн.

У зв`язку з цим представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

ОСОБА_1 22.02.2022 надала до суду відзив на позов (а.с.97-105 т.1), просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що розрахунки вартості послуг з централізованого опалення не відповідають затвердженим тарифам, позивачем не доведено обґрунтованість розрахунків, споживачем не узгоджувалось є енергопостачальною організацією отримання споживачем відомостей про складові нового тарифу, порядок нарахування та розмір нового тарифу, тощо.

ОСОБА_1 22.02.2022 надала до суду зустрічний позов до до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні (а.с.34-40 т.2), згідно якого просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області проводити зарахування сплачених нею грошових коштів згідно календарної черговості надання послуг теплопостачання.

Позов обґрунтовано тим, що 01.10.2016 між сторонами укладено договір № 361-Ч732 на постачання теплової енергії.

Позивачем сплачувались кошти за фактично отриманими рахунками.

В січні 2022 позивача повідомлено, що останнім платежем від 19.01.2022 проведено перерахунок у зв`язку із зменшенням ціни на газ. Поряд з цим, відповідач самостійно визначає період за яким необхідно зараховувати отримані кошти без врахування календарної черговості надання послуг теплопостачання. Такими діями відповідач створює ситуацію за якою нараховуються інфляційні втрати та фінансові санкції нібито за прострочку платежу, тощо.

ОСОБА_1 20.07.2023 надала до суду заяву про зміну предмета зустрічного позову (а.с.54-57 т.2), згідно якої просить суд визнати припиненим з 11.04.2023 правовідносини за укладеним 01.01.2016 між Комунальним підприємством «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» та ОСОБА_1 договір №361-Ч 732 про постачання теплової енергії, посилаючись на те, що 11.04.2023 державним реєстратором прийнято два рішення №67159804 та 67159325 про поділ нежитлового приміщення на дві житлові квартири. Таким чином нежитлового приміщення, за яким був укладений договір №361-Ч732 вже не існує, а правовідносини припинились.

Представник Комунального підприємства «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» 09.03.2023 надав до суду заяву, згідно якої просить суд стягнути з ОСОБА_1 , на користь позивача 521,46 грн. інфляційних втрат, 185,71 грн. відсотки річних (а.с.232-233 т.1).

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 сплачена заборгованість у розмірі 4807,56 грн, яка виникал за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року в повному обсязі. Однак, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За весь час прострочки сума збитків, з врахуванням встановленого індексу інфляції нанесених відповідачем позивачу складає 521,46 грн. інфляційних втрат та 185,71 грн. відсотки річних.

Представник Комунального підприємства «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» 26.04.2023 надав до суду пояснення (а.с.241-242 т.1), просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та задовольнити первісний позов.

ОСОБА_1 09.05.2023 надала до суду доповнення до клопотання та вказала, що вона сплатила 521,46 грн. інфляційних втрат та 185,71 грн. відсотки річних (а.с.246 т.1), про що надала копію квитанції (а.с.247 т.1)

Представник Комунального підприємства «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» 12.05.2023 та 19.10.2023 надав до суду заяву та пояснення (а.с.21, 67-68 т.2), просить суд задовольнити первісний позов, посилаючись на те, що з доводами викладеними у вказаному клопотанні не погоджується, оскільки відповідачем 26.04.2023 року сплачено 710 грн., з призначенням платежу, відповідно до наданої квитанції, а саме: «Доплата за теплопостачання згідно рахунку №361-Ч732». У рахунку №361-Ч732 не значаться суми збитків, а лише суми нарахувань та заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2021 відкрито провадження у справі (а.с.86-87 т.1).

ОСОБА_1 22.02.2022 надала до канцелярії суду зустрічний позов до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.06.2022 у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області відмовлено. Зустрічний позов повернуто ОСОБА_2 (а.с.160-161 т.1).

Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13.06.2022 про відмову у прийнятті зустрічного позову скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.212-213 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.05.2023 зустрічну позовну ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області залишено без руху з тих підстав, що в матеріалах справи відсутній зустрічний позов з додатками для суду та відсутні копії зустрічної позовної заяви з додатками для Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Ухвалою Іллічівського міського суду від 06.06.2023 продовжено ОСОБА_3 строк на усунення недоліків (а.с.25-26 т.2).

ОСОБА_3 27.06.2023 надала до суду заяву про усунення недоліків та примірник зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Іллічівського міського суду від 29.06.2023 зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.47-48 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 18 липня 2023 прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета зустрічного позову (а.с.52-53 т.2).

Окремо суд звертає увагу щодо участі в судових засіданнях сторін, їх викликів (повідомлень) в судові засідання.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи містяться докази, в яких позивач (його представник) та відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, їх повідомлення здійснювалось з дотриманням процесуального законодавства.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони по справі до суду не з`явилися, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Розгляд справи здійснювався судом в порядку спрощеного позовного провадження, явка сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 06.12.2021 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору-купівлі-продажу від 04.08.2016 (а.с.5-6 т.1).

Між ОСОБА_1 та КП «Чорноморськтеплоенерго» 01.10.2016 укладено договір №361-Ч 732 про постачання теплової енергії, що підтверджується копією договору (а.с.8-10) т.1.

Відповідно до договору № 361-Ч732 від 01.10.2016 на постачання теплової енергії КП «ЧТЕ» здійснює надання послуг з постачання теплової енергії на опалення в потрібних відповідачу обсягах, а відповідач зобов`язується сплачувати отримані послуги за встановленими тарифами (цінами), про що свідчить безпосередньо даний договір.

Додатком 1 до договору № 361-Ч732 від 01.10.2016 передбачена вартість послуг з теплопостачання, яка встановлена рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради.

Також, пунктом 6.2 договору передбачено, що плата за послуги по теплопостачанню може бути змінено в односторонньому порядку на підставі рішення відповідних органів.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 20 від 31.01.2018 встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.14-17 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 134 від 23.07.2020 встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.19-30 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 199 від 22.10.2020 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 20 від 31.01.2018 (а.с.32-40 т.1).

Про зміну тарифів на підставі рішень виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області від 03.12.2018 №375, від 23.07.2020 №134, від 23.07.2020 №134 відповідач повідомлений, що підтверджується копіями повідомлень від 06.12.2018 № 01-05.1/1040, від 31.07.2020 №01-05.1/568, від 28.10.2020 №01-05.1/781 (а.с.13, 18, 31 т.1).

В період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року включно КП «ЧТЕ» надавалися послуги по теплопостачанню ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується актом про включення систем опалення від 22.11.2019 (а.с.54 т.1), розпорядженням Чорноморського міського голови про початок опалювального сезону 2019-2020 років (а.с.52 т.1).

Згідно з п.6.5 договору № 361-Ч732 від 01.10.2016 сплата за послуги ФОП ОСОБА_1 повинна здійснюватися щомісячно по виставленим рахункам на протязі трьох банківських днів з часу отримання рахунку. Рахунки на оплату за послуги по теплопостачанню щомісяця надавалися Відповідачу, але Відповідачем у період з листопада 2019 року по жовтень 202о року. включно вищезазначена умова договору не виконувалась в повному обсязі і станом на 11.11.2021 рік виникла заборгованість у сумі 4 807,56 грн., що підтверджується копією відомості нарахувань і оплат (а.с.39 т.1).

ОСОБА_1 29.06.2022 направила на адресу КП «ЧТЕ» про припинення договору № 361-Ч732 від 01.10.2016 (а.с.8 - 9 т.2).

КП «ЧТЕ» листом від 13.07.2022 на адресу ОСОБА_1 направлено відповідь на її заяву про припинення договору, згідно якої останній роз`яснено, що КП «ЧТЕ» не може узгодити припинення дії надання послуг та дії договору на підставі Порядку відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства.

11.04.2023 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №67159804 та 67159325 про поділ нежитлового приміщення на дві житлові квартири (а.с.14-15 т.2).

ІV. Оцінка Суду.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору-купівлі-продажу від 04.08.2016 (а.с.5-6).

Між ОСОБА_1 та КП «Чорноморськтеплоенерго» 01.10.2016 укладено договір №361-Ч 732 про постачання теплової енергії, що підтверджується копією договору (а.с.8-10).

Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно.

Тарифи за послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення встановлені Постановами Національного комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015, №1101 від 09.06.2016.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 20 від 31.01.2018 встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.14-17 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 134 від 23.07.2020 встановлено двоставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.19-30 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 199 від 22.10.2020 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 20 від 31.01.2018 (а.с.32-40 т.1).

Згідно розрахунку КП «Чорноморськтеплоенерго» за договором №361-Ч 732 про постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року існує заборгованість за послуги постачання теплової енергії в сумі 4807,56 грн. (а.с.39).

На адресу ОСОБА_1 направлялись повідомлення щодо корегування тарифів на теплову енергію, що підтверджується копіями повідомлень від 06.12.2018 № 01-05.1/1040, від 31.07.2020 № 01-05.1/568, від 28.10.2020 № 01-05.1/781 (а.с.13, 18, 31 т.1).

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача у відзиві щодо незаконного двоставкового тарифу та не узгодження з Енергопостачальником організацією іншого порядку нарахування або складових послуг теплопостачання.

Між тим, суд звертає увагу, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. (Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 № 712/8916/17).

Відмова відповідача сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальником енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв`язку з цим, позивачу значною мірою обмежуються ліміти на постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду у великих розмірах.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно розрахунку КП «Чорноморськтеплоенерго» за договором №361-Ч 732 про постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року існує заборгованість за послуги постачання теплової енергії в сумі 4807,56 грн. (а.с.39), яка підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем за договором №361-Ч 732 про постачання теплової енергії за несвоєчасне виконання зобов`язання нарахована інфляційні втрати у розмірі 521,46 грн. (а.с.41-48 т.1) та три відсотки річних у розмірі 185,71 грн. (а.с.49-51 т.1).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатила кошти за послуги з теплопостачання за договором №361-Ч 732, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.224-229 т.1).

Також, ОСОБА_1 26.04.2023 року сплачено 710 грн., з призначенням платежу, відповідно до наданої копії квитанції, а саме: «Доплата за теплопостачання згідно рахунку №361-Ч732» (а.с.247 т.1), у якій не значаться суми збитків, а лише суми нарахувань та заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання.

У відповідності до п.31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Надані стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунки заборгованості, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних складені з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем централізованого опалення (а.с.41-51 т.1), а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-яких інших розрахунків чи обґрунтованого заперечення проти зазначених розрахунків відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що відповідач ухилявся від своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості наданих йому послуг, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача 521,46 грн. інфляційних втрат та 185,71 трьох відсотків річних.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання припиненим з 11.04.2023 правовідносини за укладеним 01.01.2016 між Комунальним підприємством «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» та ОСОБА_1 договір №361-Ч 732 про постачання теплової енергії, суд керується наступним.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини між сторонами в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019 №830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.382 Цивільного кодексу України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Плата за комунальні послуги відповідно до ст.67 Житлового кодексу України береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ, її розмір розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі ст.5 цього ж Закону до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Надаючи оцінку аргументам сторін, які викладені у поданих до суду заявах по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч.1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, суд вважає аргументи позивача-відповідача за зустрічним позовом такими, що не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, аргументи відповідача-позивача за зустрічним позовом належним чином обгрунтованими та мотивованими.

Судом встановлено, що 11.04.2023 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №67159804 та 67159325 про поділ нежитлового приміщення на дві житлові квартири (а.с.14-15 т.2).

Таким чином нежитлового приміщення, за яким був укладений договір №361-Ч732 вже не існує, а правовідносини припинились.

Разом з тим, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано до суду доказів того, що вона зверталась до енергопостачальної компанії щодо переоформлення документації та отримала будь-яку відмову щодо припинення з 11.04.2023 правовідносин за укладеним 01.01.2016 між Комунальним підприємством «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» та ОСОБА_1 договору №361-Ч 732 про постачання теплової енергії.

Отже, позивачем за зустрічним позовом не доведено порушеного її права.

На підставі викладеного, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха протии Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи безстроково, що підтверджується копією довідки до акту голяду МСЕК (зворотній бік а.с.129 т.1).

Отже, відвідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору та вони компенсуються за рахунок держави на користь позивача.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області () 521,46 грн. інфляційні; 185,71 грн. три відсотки річних.

В задоволенні решти вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання припиненими з 11.04.2023 правовідносин за укладеним 01.01.2016 між Комунальним підприємством «ЧОРНОМОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» та ОСОБА_1 договору №361-Ч 732 про постачання теплової енергії відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко