Провадження № 2/752/5684/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.10.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Ящука Д.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ПрАТ«СК «Універсальна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40 678,96 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.06.2020 р. в м. Києві, по вул. Столичне шосе мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2020р., по справі № 752/13112/20 ОСОБА_1 було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування, Сертифікату добровільного страхування наземного транспорту №3111/261/002411 від 07.08.2019 р. транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Бейкері Фуд Індастрі».

Власник пошкодженого автомобіля звернувся до Позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 93 398,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином Позивач виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на підставі полісу №ЕР/163028000, страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту, на користь позивача у розмірі 52 719,61 грн.

У зв`язку із викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між завданою шкодою відповідачем і шкодою яка відшкодувалася страховою компанією відповідача становить: 40 678,96 грн. = (93 398,57 (розмір завданої шкоди) - 52 719,61 грн. (сума відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не подав заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

На підставі положень статей 274-279 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.06.2020 о 09 год 00 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. А. Заболотного, з`їд до Столичного шосе, був неуважний, не стежив за дорожньо - транспортною обстановкою та не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3. б), п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2020р., по справі № 752/13112/20 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП 19.06.2020 сталось з вини відповідача ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бейкері Фуд Індастрі» є власником транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу.

Судом встановлено, що ТОВ «Бейкері Фуд Індастрі» з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» 07.08.2019 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/261/002411.

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом, зокрема транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2019 потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди ТОВ «Бейкері Фуд Індастрі» звернулося до Страховика ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до страхового акту №60917/1 від 15.07.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 становить 93 398,57 грн.

Крім цього, враховуючи, що було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування».

Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається зі страхового акту № 60917/1, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором в розмірі 93 398,57 грн.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надані позивачем докази на підтвердження обставин сплаченого страхового відшкодування у розмірі 93 398,57 грн. є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону встановлено у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , яким в момент дорожньо - транспортної пригоди, керував ОСОБА_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на підставі полісу №ЕР/163028000, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту, на користь Позивача у розмірі 52 719,61 грн.

З урахуванням ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування, тобто при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно вимог ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так, ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Положення статті 22 ЦК України визначають, що особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток.

З метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка задала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. При цьому колегія суддів наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані на СТО, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП.

Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача, 16.07.2021 було направлено вимогу про сплату боргу №594.

Беручи до уваги наведене, та керуючись положенням ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача, як безпосередньо винної особа у ДТП, підлягає стягнення на користь позивача 40 678,96 грн., що є різницею між виплаченим позивачем страховим відшкодування (93 398357 грн.) та суми, відшкодованою ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страхувальником відповідача (52 719,61 грн.)

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (, адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9) суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40 678 грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя