Справа № 723/4958/23
Провадження № 2-о/723/5761/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ :

У заяві вказує, що заінтересовану особу кривдника не одноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративних штрафів та термінових заборонених приписів. Тільки за 2023 рік відносно кривдника було складено три адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП, які передано на розгляд суду та за якими судом розглянуто провадження у справах № 723/3473/23, № 723/3546/23, одне з яких за № 723/4861/23 - перебуває на розгляді, Аналогічні правопорушення кривдником було вчинено у 2021 році та у 2022 році про, що свідчать відповідні рішення суду загалом кривдником відносно потерпілої ОСОБА_1 за період з 2021 по 2023 роки вчинено суттєву кількість адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП, за які працівниками поліції було складено відповідні протоколи які направлено на розгляд до суду та за якими судом розглянуто 17 справ (копії постанов додаються), крім яких ще одна справа перебуває на розгляді суду.

Зазначає, що 15.10.2023 року, заінтересована особі - кривдник ОСОБА_2 , прийшов вночі о 01 год. 30 хвилин у нетверезому стані до будинку батьків заявника, де зараз проживає потерпіла ОСОБА_1 з дітьми та батьками де почав стукати у вікна та кричати, щоб вона виходила з дітьми і пішла з ним до нього додому. У заявниці хворий батько, тому вони боялись відчиняти двері. Через, що кривдник розлютився і почав кричати та виражатися нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, що він потерпілу ОСОБА_1 в спокою не залишить і зарубає якщо вона не повернуся до нього та клявся, що обов`язково хтось постраждає і він щось натворить. Так, у ході своєї агресії кривдник порозбивав вікна у будинку поламав огорожу та погнув бляху на хвіртці. В той же час була викликана поліція. До прибуття поліцейських кривдник втік. По прибутті поліції, на місці було подано заяву про вчинення домашнього насильства та поліцейськими складено протокол за ст. 173-2 КУпАП, який на разі перебуває на розгляді в Сторожинецькому суді.

На фоні постійних незгод та конфліктів, під час яких поведінка кривдника стає все більш агресивною, від погроз заявниці та її рідним фізичною розправою, а також відібранням дітей, потерпіла ОСОБА_3 зазнає постійного психологічного тиску з боку кривдника ОСОБА_2 . На її адресу та членів її родини постійно надходять погрози фізичною розправою, як в телефонних розмовах так і під час візитів кривдника або під час мого переслідування ним. На даний час заявниця ОСОБА_1 , турбуючись за своє життя, вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним.

Вважає, що вірогідність продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно неї, та її близьких що може спричинити настання тяжких наслідків є високою ймовірнцістю повторного вчинення, оскільки він систематично вчиняє по відношенню до неї домашнього насильства.

Просить видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким заборонити йому перебувати у місці спільного проживання (перебування), а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити йому наближатися на 100 метрів до проживання (перебування), навчання, робти, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 а саме місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, направила заяву про розгляд справи без участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа у суд не зявилась. Причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення заявниці дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 2021 року і по 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у встановленому чинним законодавством України порядку. Від фактичних шлюбних відносин мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 не записаний батьком дітей, оскільки через систематичне домашнє насильство заявниця не хотіла записувати його батьком дітей. ОСОБА_1 , не одноразово за період спільного проживання йшла від ОСОБА_2 проживати до своїх батьків через те що ОСОБА_6 періодично влаштовував сімейні скандали та домашнє насильство відносно неї. Однак з часом вони примирялися і знову починали проживати разом оскільки заявник надіялася, що він дійсно виправиться.

Прояви домашнього насильства з боку кривдника були систематичними, багато з них зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку. Заінтересовану особу кривдника не одноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративних штрафів та термінових заборонених приписів. Тільки за 2023 рік відносно кривдника було складено три адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП, які передано на розгляд суду та за якими судом розглянуто провадження у справах № 723/3473/23, № 723/3546/23, одне з яких за № 723/4861/23 -перебуває на розгляді. Аналогічні правопорушення кривдником було вчинено у 2021 році та у 2022 році про, що свідчать відповідні рішення суду. Загалом кривдником відносно ОСОБА_1 за період з 2021 по 2023 роки вчинено суттєву кількість адміністративних правопорушень за ст. 173-2 КУпАП, за які працівниками поліції було складено відповідні протоколи які направлено на розгляд до суду та за якими судом розглянуто 17 справ , крім яких ще одна справа перебуває на розгляді суду.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 цього Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 26 вказаного Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису необхідно встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Згідно з ч.4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

При вирішенні питання застосування заходів тимчасового обмеження прав особи щодо заборони перебувати у місці проживання - перебування заявника, а також щодо заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання заявника, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28 квітня 2020 року по справі №754/11171/19. Також Верховний Суд в зазначеній постанові зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом №2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. А неможливість задоволення вимог постраждалої щодо видачі обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав особи щодо прав на квартиру є помилковим, оскільки позбавляє заявника гарантій на спеціальні засоби правового захисту, які передбачені Законом № 2229-VIII.

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, яке чинить ОСОБА_2 щодо дружини ОСОБА_1 , існування між сторонами неприязних відносин, а також наявності факту притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що існує реальна ймовірність повторного вчинення домашнього насильства кривдником, а тому заявник, яка є жертвою такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на 100 метрів до проживання (перебування), навчання,робти , інших місць частого відвідування ОСОБА_1 а саме місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань до місця тимчасового перебування постраждалої ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (місце частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 своїх батьків); заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Окрім того, відповідно до вимог ст.350-7 ЦПК України та ч.5 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться за рахунок держави.

Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст.12, 76, 78, 80, 81, 89, 128, 258, 263-265, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань - 100 метрів до місці проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи ОСОБА_1 , а саме: місця реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення суду надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Сторожинецького відділення поліції №1 Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області для взяття ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на профілактичний облік, та до виконавчого комітету Чудейської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ