Провадження №2/369/5534/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Варваровій М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрєєва Микити Андрійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Через канцелярію суду позивачем подано заяву про забезпечення позову у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в межах суми 497765,95 гривень, які знаходяться на банківському рахунку відповідача у цій справі, ОСОБА_2 , НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" до набрання законної сили рішенням у цій справі.

У резолютивній частині ухвали про забезпечення позову вказати: «Стягувач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , гурт РНОКПП НОМЕР_2 . Боржник ОСОБА_2 адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню».

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2019 року між Позивачем (далі Покупець) та Відповідачем (далі Продавець) через його довірену особу було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення. Попередній договір засвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дудкіною Н.В. та зареєстровано в реєстрі під номером 995 (нотаріальний бланк НОА 862467). Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 30.09.2020 року зобов`язувався передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити нежитлове приміщення №7, загальною площею 26 кв.м., в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1010 га, кадастровий номер якої :03:006:0032, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Згідно пункту 4 Попереднього договору, на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 325550 гривень. Проте багатоквартирний житловий будинок, в якому має знаходитися вказана квартира, не побудований. При цьому 28.09.2023 земельна ділянка, на якій Відповідач мав збудувати багатоквартирний житловий будинок, була відчужена на користь ТОВ "Завод готових сніданків "Аеро-Зет", це підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.10.2023. Згідно пункту 5 Попереднього договору, Сторони домовилися, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу нежитлового приміщення у строк, передбачений Попереднім договором, Продавець повинен повернути Покупцю одержану від нього суму авансу протягом одного місяця. Всупереч умовам Попереднього договору, Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказане нежитлове приміщення як до 30.09.2020 року, так і станом на день подання цієї заяви. Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу як протягом одного місяця, так і станом на день подання цієї заяви. Отже, сума боргу за Попереднім договором складає 325550 гривень. Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, три проценти річних від простроченої суми складає 27671,75 гривень. Встановлений індекс інфляції складає 144544,20 гривень. Ціна складає 325550+27671,75+144544,20=497765,95 гривень.

Як вбачається з листа приватного виконавця Валявського О. А. №70985340 від 21.09.2023 (додаток 4, далі - Лист), у нього на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження №70985340 щодо стягнення боргу за судовими рішеннями з боржника ОСОБА_2 на користь фізичних осіб. Згідно Листа, після реалізації майна боржника на прилюдних торгах, приватним виконавцем було отримано грошові кошти у розмірі 3.201.924,58 гривень. Вказане підтверджується також даними офіційного веб-сайту ДП "Сетам" за посиланянм https://setam.net.ua/auction/529562. При цьому, після розподілу коштів між стягувачами по зведеному виконавчому провадженні, у його розпорядженні знаходилася залишкова сума коштів у розмірі 1.077.231,69 гривень (без врахування витрат виконавчого провадження). У Листі приватний виконавець зазначає, що вказані кошти відповідно до п. 6 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" повинні бути перераховані боржнику. Згідно розпорядження приватного виконавця Валявського О. А. №70982148 від 13.10.2023, на рахунок Відповідача вирішено повернути грошові кошти у сумі 513721,03 гривень. Як свідчить платіжна інструкція №28990 від 13.10.2023, у цей же день приватним виконавцем Валявським О. А. на банківський рахунок Відповідача в АТ КБ "Приватбанк" за реквізитами НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти у сумі 513721,03 гривень. Таким чином, достоменно відомо, що наразі на банківському рахунку Відповідача у цій справі знаходяться грошові кошти у сумі 513721,03 гривень.

Представник позивача звертає увагу суду, що у випадку незабезпечення позову, ОСОБА_2 може згадані грошові кошти перевести у готівку, приховати, передати третім особам або витратити на придбання будь-яких товарів чи послуг. При цьому наявність у особи готівки згідно чинного законодавства жодним чином не обліковується, не відслідковується і не декларується. Співмірність такого заходу забезпечення позову ціні позову буде дотримана, оскільки арешт пропонується накласти саме на грошові кошти у сумі 497765,95 гривень, тобто рівній ціні позову. Такий захід забезпечення позову не порушить права інших осіб, натомість гарантує позивачу ефективне виконання судового рішення. При цьому арешт коштів не матиме наслідком вилучення цих грошей у відповідача і передачу їх позивачеві, натомість буде накладено обмеження щодо користування ними до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, в межах суми 497765,95 гривень, які знаходяться на банківському рахунку відповідача у цій справі, ОСОБА_2 , НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Однак, позивачем не долучено належних доказів до заяви про забезпечення позову, який рахунок та у яких банківських установах відкритий на ім`я відповідача.

Накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на зазначеному рахунку без наявності доказів належності такого рахунку відповідачу, може порушити права третіх осіб, які не є учасниками даного судового спору.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрєєва Микити Андрійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Тетяна ДУБАС