РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

за участі секретаря Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про змешення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивував тим, що за рішенням Козятинського міськрайонного суду від 27.11.2013 року з нього присуджено стягнення аліментів на корить ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку щомісячно, починаючи з 10.12.2016 року до досягнення повноліття. За судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду від 10.10.2018 р. з нього стягнуто аліменти на корить ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини даного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2018 року до досягнення повноліття. 14.04.2022 року позивач одружився з ОСОБА_6 , яка після реєстрації вона змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ». Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Позивач проживає разом з дружиною ОСОБА_9 , дочкою дружини ОСОБА_10 та їх сином ОСОБА_8 . Його дружина ОСОБА_9 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває на обліку в УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомоги при народженні 1-єї дитини. Інших утриманців окрім трьох дітей та дружини, яка до 30.04.2025 р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у позивача немає. Позивач працює в АТ «Укрзалізниця» ВП «Локомотивне депо Жмеринка» на посаді машиніст тепловоза, його доходи за грудень 2022 р.-червень 2023 р. після стягнення аліментів на користь відповідачів в розмірі 50% в розмірі 64144,66 грн., та обов`язкових платежів, становили 73607,64 грн. Кожна з відповідачів отримує близько 5345,39 грн. аліментів на місяць, що є більше прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років 2833 грн. позивач вказав, що його сімейний стан змінився, так як на його утриманні уже троє дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на утримання яких з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх моїх доходів щомісяця на кожного, а загалом 1/2 частина, син ОСОБА_13 та дружина ОСОБА_14 , яка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_13 до досягнення ним трирічного віку. Вважає, що ці обставини являються істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів, а тому він відповідно до ст.183 СК України має право на зменшення розміру аліментів з ? частини до 1/6 частини. Просив зменшити розмір аліментів з які стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини від усіх його доходів на 1/6 частину від усіх його доходів щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також зменшити розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини від усіх його доходів на 1/6 частину від усіх його доходів щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного

позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_3 , в якому вона заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки доказів погіршення матеріального стану позивачем не надано, його одруження та народження ще однієї дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, що також викладено в постанові позиції Верховного суду від 16.09.2020 року у справі 565/2071/19. Крім того, гранічний розмір аліментів, що підлягає стягненню визначається ст..70 Закону України «Про виконавче провадження», яке передбачає, що загальний розмір аліментів, що відраховується на неповнолітніх дітей за кількома виконавчими документами може бути більшим ніж 50 % заробітної плати та не може перевищувати 70% доходу. Просила відмовити в задоволені позову та стягнути з позивача ОСОБА_1 на її користь 1500 грн. понесених нею витрат за надання правової допомоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення, будь-яких заяв клопотань та відзиву суду не надала, причини її неявки суду невідомі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, заперечила щодо їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 06.11.2012 року у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , яка пізніше змінила прізвище на ОСОБА_16 народився син ОСОБА_4 (а.с.8). За рішенням Козятинського міськрайонного суду від 27.11.2013 року з позивача ОСОБА_1 присуджено стягнення аліментів на корить ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини даного віку щомісячно, починаючи з 10.12.2016 року до досягнення повноліття (а.с.12-14) та відкрито виконавче провадження (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5 (а.с.9). За судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду від 10.10.2018 р. з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на корить ОСОБА_17 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини даного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2018 року до досягнення повноліття (а.с.15) та відкрито виконавче провадження (а.с.17).

14.04.2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , яка після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.7). Від шлюбу мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10). Позивач ОСОБА_7 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_9 , дочкою дружини ОСОБА_10 та їх сином ОСОБА_8 (а.с.18,20). Дружина позивача ОСОБА_9 не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.19,20,22). Позивач працює в АТ «Укрзалізниця» ВП «Локомотивне депо Жмеринка» на посаді машиніст тепловоза та його доходи за грудень 2022 р., січень-червень 2023 р. становить 167990,61 грн. (а.с.23), з них 64144,66 грн. сплачені аліменти (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_3 працює продавцем непродовольчих товарів ТОВ «Мобіжук», її заробітна плата за січень червень 2023 року становить 20928,90 грн.(а.с.79).

Згідно приписів ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач обґрунтував його тим, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він 14.04.2022 р він уклав шлюб із ОСОБА_6 та в них ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_8 .

Слід зазначити, що зміна сімейного стану позивача без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Що стосується доводів позовної заяви про те, що з позивача стягується на двох неповнолітніх дітей по 1/4 частині його заробітку (доходу) на кожного, що становить 50 % його доходів, суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 %.

З матеріалів справи вбачається, що сукупний розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_18 на утримання двох неповнолітніх дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, враховуючи те, що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судових рішень про стягнення аліментів суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано взагалі. Також суд враховує, що визначені судовими рішеннями розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства.

При цьому суд вважає, що зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам дітей, ставить їх у несприятливі умови в частині матеріального забезпечення, погіршуючи положення самих дітей. За таких обставин, фактичне втручання держави у спосіб зменшення сплачуваних на дітей аліментів в судовому порядку не є необхідним ні в інтересах самих дітей, ні в інтересах дотримання розумного балансу між виплатами.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_18 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Ст.59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.1 та 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України і у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи надані відповідачем ОСОБА_3 докази про понесені нею витрати на правничу допомогу, суд вважає необхідним стягнути з позивача на її користь фактично понесені нею витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Такі витрати сторін є співмірними із складністю справи та значенням справи для сторін, а також відповідають обсягу виконаних адвокатами робіт і часом, витраченим адвокатом на надання послуг.

На підставі викладеного, згідно ст.ст.180-182 СК України, Конвенції ООН «Про права дитини», ЗУ «Про охоронну дитинства», ЗУ «Про виконавче провадження» керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,263-265,273,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідн. НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ід.н. НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 понесені нею витрати за надання правничої допомоги в сумі 1500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.