У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, територіальний сервісний центр 2141, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Закарпатській області про визнання права власності

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від адвоката Кривки Миколи Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач), надійшла позовна заява до ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - відповідач-1), Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області , місцезнаходження: 89422, Ужгородський р-н, с. Холмок, вул. Свободи, 50 (далі - відповідач-2), у якій позивач просить суд:

-визнати за позивачем право власності на транспортний засіб, а саме - легковий автомобіль марки ВАЗ, модель 21074, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвалою від 30.10.2023 суддя залишив позовну заяву без руху, надав строк для усунення недоліків.

На виконання згаданої ухвали представник заявників подав заяву б/н від 03.11.2023 з додатками.

Дослідивши матеріали заяви, суддя констатує, що недоліки, вказані в ухвалі від 30.10.2023 усунуто частково. У вимірі обставин цієї справи суддя вважає, що вказані обставини є підставою для продовження процесуального строку з огляду на таке.

Залишаючи заяву про усиновлення без руху, суддя вказав про необхідність усунення таких недоліків:

-вказати ціну позову;

-надати докази сплати судового збору;

-надати докази надсилання примірника позовної заяви з додатками іншим учасникам справи.

На усунення недоліків представник позивача надав докази надсилання примірника позовної заяви з додатками іншим учасникам справи, вказав ціну позову 91897,79 грн. та долучив докази про сплату судового збору, виходячи із зазначеної суми ціни позову.

Між тим, на переконання судді, фактично ціну позову представник позивача визначив виключно на власний розсуд. Вказане, у свою чергу, вплинуло на правильність обчислення та сплати судового збору.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За правилами статті 3 цього Закону під майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, у тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності.

Статтею 5 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що суб`єктами оціночної діяльності є:

-суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

-органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Частиною першою статті 12 цитованого Закону передбачено, що звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Акт оцінки майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування (частина третя статті 12 згаданого Закону).

Отже, належним підтвердження вартості майна є звіт про оцінку майна чи акт оцінки такого майна.

Інакше кажучи, самостійні калькуляції, проведені представником позивача не є належним підтвердженням ринкової вартості транспортного засобу, про визнання права власності на який просить учасник процесу, а тому не мають правового значення для вирішення питання про сплату судового збору.

Відповідно до роз`яснень, відображених у пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача .

Згідно з частиною 2 статті 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на відсутність належних доказів на підтвердження ринкової ціни спірного автомобіля суддя виходить з того, що за наявними матеріалами позовної заяви точну ціну позову на момент звернення позивача до суду визначити неможливо.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Беручи до уваги факт часткового виконання недоліків, суддя з метою забезпечення реалізації позивачкою права на доступ до правосуддя вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений ухвалою суду від 30.10.2023.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2684 грн.

Таким чином, мінімальний розмір судового збору, який підлягає сплаті фізичною особою за подання позову майнового характеру дорівнює 1073,60 грн. (2684 грн. * 0,4), а максимальний - 13420 грн. (2684 грн. * 5).

Із урахуванням викладеного суддя звертає увагу на те, що виявлені недоліки можуть бути усунуті шляхом (а) надання доказів реальної вартості автомобіля, виходячи з якої позивачці слід сплатити судовий збір та надати докази його сплати або (б) надати докази доплати різниці між максимальним розміром судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру та фактично сплаченим судовим збором , що становить 12346,40 грн. (13420 грн. - 1073,60 грн.).

Керуючись статтями 127, 176, 258-260 ЦПК України суддя

п о с т а н о в и в:

продовжити представнику позивача строк для усунення недоліків заяви, встановлений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023.

Представнику позивача усунути зазначений в ухвалі недолік протягом десяти днів з дня вручення ухвали про продовження процесуального строку для виправлення недоліків позовної заяви:

-надати докази на підтвердження реальної вартості спірного автомобіля на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами наведеного законодавства України або надати докази доплати судового в розмірі 12346 (дванадцять тисяч триста сорок шість) грн. 40 коп.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява про буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко