Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Коломієць Є.Є.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 14 квітня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі. В період перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано за договором купівлі-продажу житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 не може дійти згоди з відповідачем ОСОБА_2 щодо розподілу даного будинку. Оскільки майно придбане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період шлюбу, та належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_1 має намір поділити вказаний житловий будинок шляхом визначення за ним 1/2 частки будинку.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд здійснити поділ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року по даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с.28-30).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.87-88).

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача - адвокат Коломієць Є.Є. подав заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив не подала.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом установлено, що 14 квітня 2018 року в Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с. 6).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_5 . Рішення набрало законної сили 07.03.2023 року (а.с.100-101).

У період шлюбу подружжям було придбане спірне майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 64,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.74-75).

Власником даного житлового будинку зареєстрована ОСОБА_4 (а.с.76).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі змісту пунктів 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Оскільки нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , набуте подружжям за час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя.

На даний час добровільно питання про поділ житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями сторонами не вирішено.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено в статті 69 СК України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Нормами ст. 71 СК України встановлено, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Із урахуванням викладеного, враховуючи, що спірний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому підлягає поділу.

Враховуючи викладене вище, оскільки житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який є предметом спору в даній справі, придбаний в період шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому за ними слід визнати право власності на дане майно по 1/2 частці за кожним.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 992,40 гривень.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-266, 354-356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 64,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 64,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 64,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя