Справа № 758/5285/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2022 року ТОВ «Страхова група «Оберіг» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Страхова група «Оберіг» для укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , який за технічними характеристиками відноситься до вантажних автомобілів. Під час укладення полісу відповідач надав позивачу інформацію, що має дійсний протокол проходження обов`язкового технічного контролю (далі ОТК) на вказаний транспортний засіб, а датою наступного проходження ОТК транспортного засобу є 16.09.2022.

Зазначає, що 16.09.2021 між позивачем та відповідачем укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-205916696, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , строк дії якого встановлено з 00 годин 00 хвилин 17.09.2021 по 16.09.2022 включно. В розділі особливі умови використання транспортного засобу полісу зазначено, що транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , підлягає обов`язковому технічному контролю 16.09.2022.

Посилається на те, що 06.06.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , у зв`язку з чим з метою розслідування страхового випадку, позивач, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», звернувся із запитом про проходження ОТК вказаним транспортним засобом до Головного центру Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до отриманої відповіді від 01.07.2022, транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 ., не мав діючого протоколу ОТК, а строк попереднього ОТК закінчився 06.04.2022. Вважає, що відповідач при укладенні полісу надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування, а саме щодо строку дії попереднього ОТК та дати проходження наступного ОТК, тому просить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.09.2021 визнати недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою Подільського районного суду від 20.07.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, 17.03.2023 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог, з огляду на наступне. Вказує, що відповідно до вимог діючого законодавства договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.Таким чином, перед внесення відомостей до Полісу в розділ «Особливі умови виконання забезпеченого транспортного засобу» слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування. З огляду на викладене, вважає, що позивач перед укладенняс полісу зобов`язаний був перевірити та підтвердити інформацію про те, що транспортний засіб не повинен проходити ОТК за час дії полісу. Крім того, зауважив, що у разі внесення помилкових відомостей до полісу, така обставина не може бути підставою для визнання його недійсним.

Представник позивача Кучеренко Т. 22 березня 2023 року подала відповідь на відзив, у якій вказала, що предметом розгляду даної справи є визнання недійсним полісу з моменту його укладення, оскільки на момент укладення спірного полісу, відповідачем позивачеві надано неправдиві відомості, а саме, що власник транспортного засобу на момент укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пройшов обов`язковий технічний контроль відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Крім того, зауважила, що у позивача відсутній доступ до бази даних МВС, тому при укладенні договорів, останній керується інформацією наданою клієнтами, та правом перевірки відомостей позивач наділений виключно в разі розслідування страхового випадку, що і було виконано, та в результаті встановлено неправдивість інформації, наданої відповідачем.

02.08.2023 у зв`язку із відрахуванням з штату Подільського районного суду міста Києва судді Лещенко О.В., здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, та для розгляду даної справи визначено суддю Будзан Л.Д.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10.08.2023 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.08.2023 року представник позивача подав суду письмові пояснення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна письмова заява представника позивача, в якій останній просить здійснити розгляд справи у його відстності.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.09.2021 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» та ОСОБА_1 було укладено поліс № ЕР-205916696, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , є забезпечений і відповідальність ОСОБА_1 застрахованою з 00 годин 00 хвилин 17.09.2021 по 16.09.2022 року включно.

06.06.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , у зв`язку з чим з метою розслідування страхового випадку, позивач керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» звернувся з запитом до Головного центру Міністерства внутрішніх справ України.

З отриманої відповіді Головного центру Міністерства внутрішніх справ України від 01.07.2022 вбачається, що транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 ., підлягає проходженню ОТК з періодичністю - щороку. Станом на 06.06.2022 інформація про дійсний протокол ОТК відсутня, а строк попереднього протоколу ОТК, виданого 06.04.2021 - закінчився 06.04.2022.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував на те, що відповідач, знаючи про відсутність протоколу проходження ОТК транспортного засобу на момент укладання Полісу, не повідомив про це позивача, тобто умисно ввів в оману позивача про наявність діючого ОТК та про дату проходження наступного ОТК 16.09.2022. Відтак, відповідач надав неправдиві відомості про істотні умови договору страхування, у зв`язку з чим Поліс було укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України).

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у ст. 18 Закону України «Про страхування», у частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Так, згідно із ст. 3 вищевказаного Закону, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приписами ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 17.6 ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Починаючи з 07 лютого 2018 року забезпечена можливість укладання внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (які діють виключно на території України) в електронній формі. Така новація з`явилася відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 31 серпня 2017 року № 3631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за №1197/31065 «Про затвердження змін до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Це Положення відповідно п.2 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» та п. 5, п. 6 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» визначає особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положенням про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27 жовтня 2011 року № 673 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1483/20221 (надалі Положення), а саме розділом ІІІ, визначено особливості укладання внутрішніх електронних договорів страхування, а саме:

«3.1. Для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.2. Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

3.3. Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.4. МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування.

Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.

3.5. Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

3.6. Після підписання власником транспортного засобу внутрішнього електронного договору страхування в порядку, визначеному цим Положенням, до закінчення доби, в якій було сформовано пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування, страховик зобов`язаний зареєструвати страховий поліс в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та направити страхувальнику підтвердження вчинення електронного правочину (укладення внутрішнього електронного договору страхування) шляхом надсилання електронного документа - візуальної форми страхового поліса.

3.7. Разом із підтвердженням вчинення електронного правочину страховик направляє страхувальнику інформацію, передбачену підпунктом 2.1.6 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення.

3.8. Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.

3.9. Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.»

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Крім того, у відповідності до п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (надалі Порядок), визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З наведених обставин справи вбачається, що оспорюваний договір страхування (поліс) було укладено в електронній формі.

З метою дотримання вищевказаних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком було включено до умов оспорюваного договору страхування особливі умови цього договору, викладені в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ».

Отже, відповідач, обравши на власний розсуд страхову компанію, спосіб укладання внутрішнього договору страхування, а саме через інтернет-сайт страхової компанії, ввів через ресурс, доступ до якого відображений на Інтернет-сайті страховика, інформацію, необхідну для укладання внутрішнього електронного договору страхування, зокрема: «ТЗ використовується як таксі/маршрутне таксі - ні. ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю- 16.09.2022. До керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника менше 3-х років - так. ТЗ використовується протягом певного строку страхування- 1-й - 12-й місяці». Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхуваннянаведений за веб-посиланням (Перелік відомостей, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 25.05.2017 № 401/2017).

Після вказаних вище дій, відповідач отримав від страховика пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування.

Перевіривши відповідність даних отриманої від страховика пропозиції та інформації, відображеної в ЦБД МТСБУ, відповідач сплатив страховий платіж, зазначений в пропозиції, в один із способів, запропонованих страховою компанією, і підписав внутрішній електронний договір страхування у запропонований страховиком спосіб.

Як вбачається із розділу «Особливі умовиви користання забезпеченого ТЗ» полісу № ЕР-205916696, позивач на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування від відповідача, формуючи пропозицію на укладення договору страхування, вніс до умов договору повідомлені відповідачем відомості, зазначивши зокрема: ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю - 16.09.2022; ТЗ використовується протягом повного строку страхування 1-й -12-й місяці.

Позивачем в ході розслідування страхового випадку (ДТП 06.06.2022 за участю застрахованого автомобіля) здійснений запит до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про проходження ОТК вказаним вище транспортним засобом.

У відповідь на звернення позивача Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що станом на 06.06.2022 інформація про дійсний протокол ОТК щодо транспортного засобу «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , відсутня, а строк попереднього протоколу ОТК, виданого 06.04.2021 - закінчився 06.04.2022.

Таким чином, враховуючи повідомлення Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України про те, що транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin code НОМЕР_2 , не проходив ОТК, суд дійшов висновку, що відповідач, знаючи на момент укладення полісу про те, що строк попереднього протоколу ОТК закінчується 06.04.2022, не повідомив про це представника (страхового агента) позивача, тобто діючи умисно ввів в оману позивача про наявність діючого ОТК до кінця дії полісу та про дату проходження наступного ОТК - 16.09.2022.

Отже, відповідач свідомо повідомив неправдиві відомості, тобто приховав правдиву інформацію, що мала значення для укладення договору страхування.

За таких обставин, суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідач ввів в оману іншу сторону полісу, свідомо надавши неправдиві відомості про наявність діючого ОТК до кінця дії полісу та про дату проходження наступного ОТК - 16.09.2022, у зв`язку з чим, доходить висновку, що спірний договір не відповідає вимогам, зокрема, ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 12 Закону України «Про страхування», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ст. 525, 526, 530, 551, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів №ЕР-205916696 від 16.09.2021, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «DAF FA LF 45», державний номерний знак НОМЕР_1 , (vin code НОМЕР_2 ) з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, );

відповідач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Леся БУДЗАН