Справа № 589/4953/13-ц
Провадження № 6/589/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвші С.Л.,

з участю секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області подання заступника начальника Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончарової Лілії Сергіївни

- про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2022 року заступник начальника Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончарова Л.С. звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме:

- 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,8594 га забудованих земель комерційного призначення;

- 1/2 частини адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0034 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0815 га забудованих земель комерційного та іншого призначення;

- 1/2 частини адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами за адресом АДРЕСА_2 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №63355754 щодо боржника ОСОБА_1 , до якого входять відкриті виконавчі провадження на загальну суму боргу 2 598 654,00 грн, а саме :

- виконавче провадження №51071210 відкрите 13.05.2016 з примусового виконання виконавчого листа №589/4953/13-ц від 28.04.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 3654 грн 00 коп.;

- виконавче провадження №51103017 відкрите 13.05.2016 з примусового виконання виконавчого листа № 589/4953/13-ц від 28.04.2016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2 595 000 грн 00 коп.

При перевірці майнового стану боржника встановлено, що боржник не працює за трудовим, цивільно-правовим договорами, пенсію не отримує, на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо джерел отримання доходів ДРФО відсутня.

З метою виконання рішення суду, державним виконавцем на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» 13.05.2016 накладено арешт на нерухоме та рухоме майно, про що внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Також встановлено, що за боржником обліковується автомобіль вантажний «FORD» державний номер НОМЕР_1 , місце знаходження, якого невідоме.

22 липня 2016 року та повторно 18 травня 2020 року винесені постанови про розшук майна боржника, а саме автомобіль Вантажний «FORD» державний номер НОМЕР_1 і направлено на виконання до відповідного органу. Станом на 15 червня 2021 року автомобіль не знайдено.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 03 лютого 2021 року у справі 589/4953/13-ц визначено, частку ОСОБА_1 у спільній сумісній власності:

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,8594 га забудованих земель комерційного призначення;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0034 за адресом: АДРЕСА_2 , площею 0,0815 га забудованих земель комерційного призначення.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленою 05 червня 2018 року у справі № 589/4935/13-ц встановлено факт, що адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_1 були придбані ОСОБА_3 під час шлюбу з ОСОБА_1 та є спільною сумісною власністю подружжя та визначено частку ОСОБА_1 у спільній власності, а саме:

1/2 частини адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ;

1/2 частини адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи подання зводяться до того, що боржник не виконує рішення суду, грошові кошти, на які може бути звернуто стягнення, у боржника відсутні, а тому слід звернути стягнення на майно боржника, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Державний виконавець Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончарова Л.С. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, подання підтримала в повному обсязі. (а.с.243)

Відповідно до норми ч.11 ст. 440 ЦПК України, суд розглянув подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Шосткинському відділі державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) знаходяться виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з договором позики у розмірі 2595000 грн та судових витра у розмірі 3654 грн. (а.с.194,199)

Постановою від 28 лютого 2020 року накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 (а.с.214,215)

Постановою від 25.06.2018 накладено арешт на 1/2 частину адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частину адмінбудівлі з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.206)

Постановою від 17.05.2021 накладено арешт на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:005:0004, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0034, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.209)

Для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин подружжя, у тому числі колишнього, поряд із застосуванням норм ЦК України підлягають застосуванню норми СК України.

Нормами ЦК України та СК України прямо не врегульовано питання поділу боргового зобов`язання між колишнім подружжям.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 67 СК України вказано, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Водночас відповідно до статті 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19).

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби (стаття 73 СК України).

Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

Накладання стягнення на майно боржника проходить за умови:

- частка може бути виділена із спільного майна в натурі, що підтверджується висновком експерта;

- частка може бути виділена без втрати та зміни її цільового призначення;

- відсутність заперечення інших співвласників.

Крім цього, згідно з ч.1 ст.375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Частинами 3 та 4 ст. 375 ЦК України встановлено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Судом встановлено, що право власності на частку боржником ОСОБА_1 не було зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому, ця частка нерухомого майна не була виділена в натурі із спільного майна подружжя, і звернення стягнення на вищезазначене нерухоме майно може порушити право іншого співвласника на володіння його частки в спільному майні.

Зважаючи на наведене вище, суд приходить до висновку про те, що оскільки частки колишнього подружжя не виділені в натурі, звернення стягнення може порушити права іншого співвласника, а також беручи до уваги, що державним виконавцем не доведено обґрунтованості подання та наявності передбачених законом підстав для звернення стягнення на вказані в поданні будівлі та земельні ділянки, як на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване за нею в установленому законом порядку, а тому у задоволенні подання державному виконавцю слід відмовити.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 258-260, 440 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончарової Лілії Сергіївни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша