Провадження № 2-н/344/2522/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

17 листопада 2023 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Від ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування з ОСОБА_1 у розмірі 12 903,17 грн.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, у поданій заяві заявник зазначає, що боржник проживає є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , і заборгованість за надані послуги з опалення місць загального користування виникла саме за цією адресою.

Заявником до заяви про видачу судового наказу долучено копію Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформований 28.12.2021.

Однак, даний документ не може слугувати доказом того, що на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 є власником (співвласником) нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, заявником не надано безспірних доказів про те, що боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 отримала вказані послуги.

Дані обставини перешкоджають розгляду заяви по суті та видачі судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, у видачі судового наказу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Виходячи з наведеного, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 162, 165,166 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.