КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Національного банку України, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Закон і Бізнес», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський інститут проблем управління імені Горшеніна», треті особи: ОСОБА_3 , Компанія «COLLYER LIMITED», Компанія «TRADE POINT AGRO LIMITED», Компанія «ROSSYN INVESTING GORP», Компанія «TEAMTREND LIMITED», Компанія «MILBERT VENTURES IVC», Компанія «ZAO UKRTRANSITSERVISE LTD», Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм», Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Інгосстрах», Компанія «CLARESHOLM MARKETING LTD», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромтехнологія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вегаторг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Веста-Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віалінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віглон», Товариство з обмеженою відповідальністю «Віітелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарстен», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дортекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Елсіс Тайм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Емпіре», Товариство з обмеженою відповідальністю «Есмола», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМРІС», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Гарант», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкерія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інком 2001», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інторно», Товариство з обмеженою відповідальністю «Карінда», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кембел», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастейн», Товариство з обмеженою відповідальністю «Метриком», Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Орбелла», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ортіка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Парадіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прадо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранея», Товариство з обмеженою відповідальністю «Рапіт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Стандарт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріботто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Руднекс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Салтіз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Солмбридж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Техспецмонтаж», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмолоко», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаборіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаворе», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоксар», Товариство з обмеженою відповідальністю «Церіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство фінансів України, про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні 26 червня 2023 року Мисник Н.В. - представник АТ КБ «Приватбанк» заявив клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування позивача, відповідача ТОВ «Редакція газети «Закон і бізнес» та третіх осіб.

Зазначав, що необхідність проведення опитування була викликана після подання відзиву на позовну заяву, а тому АТ КБ «ПриватБанк» з об`єктивних причин не міг скористатись своїм правом на своєчасне подання заяви про опитування сторін.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Мисник Н.В. про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування позивача, відповідача ТОВ «Редакція газети «Закон і бізнес» та третіх осіб відмовлено.

В апеляційних скаргах АТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарги обґрунтовані тим, що виходячи зі змісту позовних вимог, предметом доказування у даній справі є факт розповсюдження відповідачем-3 - журналістом ОСОБА_2 нібито недостовірної інформації, яка, нібито, порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Вказує, що законодавець встановив відповідний строк та порядок застосування даного інституту доказування. Відповідно, позивач може скористатися цим інститутом доказування, поставивши десять запитань у позовній заяві, відповідач - у відзиві на позовну заяву, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відзив на позовні заяви було надано АТ КБ «ПриватБанк» 20.02.2018 року, отже строк на письмове опитування сторін формально вважається пропущеним.

Водночас, необхідність проведення опитування сторін була викликана після подання відзиву на позовну заяву, а тому АТ КБ «ПриватБанк» з об`єктивних причин не міг скористатись своїм правом на своєчасне подання заяви про опитування сторін.

Крім того, зазначає, що, як вважає Верховний Суд, військовий стан вважається поважною причиною для пропуску процесуальних строків і суди мають враховувати цю обставину при прийнятті рішень про можливість поновлення таких строків. Однак, розглядаючи справу №757/64933/17, суд проігнорував той факт, що від 24.02.2023 року в Україні запроваджено воєнний стан і прийшов до хибного висновку про відсутність поважних причин для пропуску поновлення процесуальних строків.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

27 жовтня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника НБУ.

Вважає за необхідне пояснити, що Національним банком України не заперечується пропущення банком строку для подання заяв про письмове опитування учасників справи.

Водночас частина 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказує, що апелянтом було подане клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування учасників справи. У ньому Банк обгрунтував неможливість подання заяв у встановлений строк з причин, що не залежали від його волі.

Національний банк підтримує позицію Банку, що:

1) необхідність проведення опитування виникла в процесі розгляду справи;

2) проведення опитування є важливим для правильного і справедливого розгляду справи, в контексті заявлених позовних вимог відповіді учасників справи на питання Банку є важливими доказами по справі.

Однак, суд першої інстанції вищезазначеним обставинам правової оцінки не падав, відмовив у задоволенні клопотання Банку з суто формальних причин, чим обмежив права апелянта на збирання і подання доказів.

При цьому надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції.

Враховуючи що дані докази є вирішальними по справі, а в інший спосіб їх отримати неможливо, при постановленні ухвали місцевий суд порушив ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.

ОСОБА_7 - представник ОСОБА_1 подав до апеляційного суду відзив, в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Вказує, що провадження у справі №757/64933/17 відкрито 04.12.2017 року та судом було встановлено строк іншим учасникам процесу, у тому числі ПАТ КБ «ПриватБанк», надати заперечення на позов у строк до 20.02.2018 року. Оскільки запитання іншим учасникам справи банк міг поставити у першій заяві по суті справи, тобто у відзиві, то з урахуванням визначених судом строків він мав надати заяви про письмове опитування учасників справи до 20.02.2018 року.

Таким чином, строк надання заяв про письмове опитування учасників справи сплив 21.02.2018 року та пройшло 5 років 6 місяців до моменту подання банком клопотання про поновлення строків у червні 2023 року.

Крім того, справа розглядалась різними суддями, і у банку була наявна можливість здійснити процесуальні дії щодо опитування учасників справи з дотриманням строків неодноразово, тому будь-які обставини, на які посилається банк, за такий час, понад 5 років 6 місяців, не є поважними причинами пропуску строку.

При цьому у період воєнного часу суди, адвокати, АТ КБ «ПриватБанк» не переставили працювати, у тому числі з використанням електронних засобів зв`язку. Слід зазначити, що весь цей період, 2018- 2023 роки у банку наявна юридична служба, в якій працює значна кількість юристів. Безпосередньо у справі №757/64933/17 здійснює представництво інтересів банку Юридична фірма «Астерс» - «Українська юридична фірма з глобальною присутністю», як вказано на її офіційному сайті, яка також мас значний штат адвокатів та працювала протягом 2018-2023 років.

З урахуванням викладеного, ніщо не перешкоджало банку своєчасно подати заяви про опитування учасників справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є поважними причинами для поновлення строку.

Посилання банку на те, що письмове опитування учасників справи є єдиною можливістю отримати докази - є надуманим, оскільки протягом підготовчого засідання банк мав можливість подати заяву про витребування доказів.

Питання, за допомогою яких банк нібито бажає з`ясувати обставини у справі - у дійсності, на думку сторони позивача, такими не є. Не зрозуміло, навіщо, наприклад, за допомогою питань позивачу або відповідачу 4 - «Товариству з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Законі Бізнес» необхідно з`ясовувати розповсюдження інформації, яка є предметом спору, якщо мало місце опублікування на сайті статей, що не заперечується і самим АТ КБ «ПриватБанк».

Сторона позивача розцінює клопотання банку про поновлення процесуальних строків опитування учасників справи через 5 років і 6 місяців після спливу строків - як зловживання процесуальними правами у розумінні п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України, тобто вчинення дії, що спрямована на безпідставне затягування і перешкоджання розгляду справи. Тим самим порушується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки ст.93 ЦПК України має чітке і зрозуміле визначення строків подання заяви про письмове опитування учасників справи у якості свідків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» зробив висновок, що «надзвичайне важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону», у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля».

У разі поновлення банку строку подання заяви із зазначених ним надуманих причин - буде нівельовано поняття процесуальних строків, які досить жорстко застосовуються навіть, якщо стороною є фізична особа, у якої менші можливості отримання юридичної допомоги у порівнянні з юридичною особою, якою є АТ КБ «ПриватБанк» зі значним штатом юристів та ЮФ «Астерс», яка здійснює представництво банку у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що

представником відповідача ПАТ «Приватбанк» строк для подання заяви про письмове опитування учасників справи пропущено від 20 лютого 2018 року.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Встановлено, що в судовому засіданні 26 червня 2023 року Мисник Н.В. - представник АТ КБ «Приватбанк» заявив клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяв про письмове опитування позивача, відповідача ТОВ «Редакція газети «Закон і бізнес» та третіх осіб.

Відповідно до ст.93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання.

Отже, чинним законодавством визначено строк для подання заяв про письмове опитування.

Для відповідача ПАТ «Приватбанк» такий строк та порядок подання заяви про письмове опитування визначений першою заявою, що подається до суду, а саме, одночасно з відзивом.

Відзив на позов представником відповідача ПАТ «Приватбанк» подано 20 лютого 2018 року.

Проте, процесуальним правом, визначеним ст.93 ЦПК України, щодо подання заяви про письмове опитування учасників справи, представник відповідача не скористався.

Отже, від 20 лютого 2018 року представником відповідача ПАТ «Приватбанк» пропущено строк для подання заяви про письмове опитування учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, відсутність об`єктивних причин пропуску подання такої заяви та їх не зазначення в поданих клопотаннях про поновлення строку для подання заяв про письмове опитування учасників справи, та подання вказаних клопотань після закінчення підготовчого провадження (18 січня 2023 року), суд дійшов вірного висновку щодо неповажності причин пропуску процесуального строку для подання клопотань.

Оскільки суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску для подання клопотання, то і відсутні підстави для задоволення клопотань представника відповідача про поновлення строку на подання клопотань про письмове опитування учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційних скарг АТ К «ПриватБанк» та залишення без змін ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: