СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1002/23 (2-155/99)
Провадження №4-с/547/8/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.С.Перекопної,

представника боржника (скаржника) ОСОБА_1 адвоката В.В.Трембача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту і заборони відчуження рухомого і нерухомого майна боржника, зобов`язання вчинити дії з усунення порушення у спосіб зняття арешту і заборони відчуження рухомого і нерухомого майна боржника, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, якою просив зобов`язати вказаний орган державної виконавчої служби зняти арешт і заборону відчуження рухомого і нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , які накладено постановою державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ Полтавської області про арешт майна боржника від 30.07.2012 у виконавчому провадженні № 2728774 від 29.01.2007.

В обґрунтування скарги зазначає, що державний виконавець постановою від 11.09.2013 ВП № 2728774 припинив чинність арешту майна боржника та скасував інші заходи примусового виконання рішення, однак не виконав його. Порушення є триваючим, а тому скаржник не пропустив 10-денний строк звернення зі скаргою до суду.

14.11.2023 у судове засіданні скаржник, стягувач і представник Глобинського ВДВС не з`явилися, пр. опричини неявки суд не повідомляли, будь яких заяв, клопотань пояснень тощо стосовно скарги не подавали. Їх неявка у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) не перешкоджає розгляду скарги по суті.

14.11.2023 у судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав повністю. Наголосив, що арешт на майно скаржника накладено 30.07.2012, а припинено його чинність 11.09.2013. Однак тоді державний виконавець не вніс відповідні відомості до державного реєстру права власності на нерухоме майно. Зараз не може цього зробити через відсутність паперового носія відповідного виконавчого провадження.

Суд зазначає, що за змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК).

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2, ст. 89 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК).

Вивчивши письмові заяви учасників справи, матеріали справи і надані до суду докази, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Суд встановив і це не оспорюється учасниками справи, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.09.2013 ВП № 2728774, що винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції, повернуто стягувачеві Т.Л.Карповій виконавчий лист Семенівського районного суду Полтавської області № 2-155 від 13.08.1999, а також припинено чинність арешту майна боржника ОСОБА_1 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 8).

Державний реєстр речових прав та їх обтяжень станом на жовтень 2023 року містить відомості про існування арешту на "невизначене майно, все нерухоме майно" боржника ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції про арешт майна № 2728774 від 30.07.2012 щодо виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області № 2-155 від 13.08.1999 (а.с. 5).

Отже відомості вказаного реєстру не містять відомостей про зняття державним виконавцем арешту із майна, як державний виконавець визначив у своїй постанові від 11.09.2013 ВП № 2728774.

Семенівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області, правонаступником якого наразі є Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, листом від 30.12.2022 № 6944 повідомив, що не може зняти арешт із майна боржника ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження ВП № 2728774 закінчене 11.09.2013 і 3-річний строк збереження його паперового носія сплив: виконавче провадження знищене. Через це державний виконавець не може зняти арешт і заборону відчуження щодо майна боржника ОСОБА_1 . Зняття арешту у такому разі здійснюється судом (а.с. 6, 7).

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18 зазначив, що боржник у виконавчому провадженні не може пред`явити позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця у визначеному відповідним процесуальним законом порядку.

У справі відсутні відомості про перебування ОСОБА_1 у реєстрі боржників. Отже наразі не існує виконавчих проваджень, де б скаржник був боржником. Однак на його майно накладено арешт у виконавчому провадженні, у якому виконавчий документ повернуто стягувачеві за заявою останнього.

Матеріали виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції № 2728774, яке завершене 11.09.2013, наразі знищено через сплив 3-річного строку архівного зберігання вказаних матеріалів. З об`єктивних причин вони вже не існують. З огляду на це державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт із мана боржника, який не було знято 11.09.2013.

За змістом ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, коли виконавець не може зняти арешт з майна арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 451 ЦПК за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, перевіривши їх належними та допустимими доказами суд робить висновок про наявність достатніх правових підстав для повного задоволення вимог скарги як такої, що ґрунтується на вимогах закону, та зобов`язує уповноваженого державного виконавця Глобинського ВДВС поновити порушене право боржника у спосіб зобов`язання зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , який не було знято 11.09.2013.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1-5, 12, 13, 19, 76-84, 120, 127, 182, 258-261, 268, 353, 351-355, 447-452 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 2728774 задоволити повністю.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення у виконавчому провадженні № 2728774 зняти арешт та заборону відчуження на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що накладені у межах виконавчого провадження ВП № 2728774 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження ВП № 2728774 від 30.07.2012 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції про арешт майна № 2728774 від 30.07.2012 щодо виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області № 2-155 від 13.08.1999.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 16.11.2023.

Суддя В.Ф.Харченко