Справа № 345/934/23
Провадження № 22-ц/4808/1014/23
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Баркова В. М.

суддів: Василишин Л. В.,

Луганської В.М..,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ткачишин Світлани Миколаївни на рішення Калуського міськрайонного суду від 13 червня 2023 року в складі судді Мигович О.М., ухвалене в м. Калуші Івано-Франківської області, в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із позовом,в якому просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договорами у загальному розмірі 73 689,00 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 23 лютого 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 14762-02/2021.

28 травня 2021року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (надалі «КУ «ЄКГ») та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /689203.

01 червня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» (надалі «ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-3495605.

02 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № .

Кредитні договори підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора які були надіслані на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить умови договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Всупереч умовам договорів та вимог законодавства відповідачка своїх зобов`язань не виконала в результаті чого утворилась заборгованість.

У подальшому між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «КУ «ЄКГ», ТОВ «ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», ТОВ «ІНФІНАНС» були укладені договори факторингу, за умовами яких до позивача перейшло право вимоги до боржників, зокрема, і до відповідачки за вказаними договорами.

Посилаючись на вказані обставини ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило задовольнити позов.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 червня 2023 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за:

кредитним договором № 14762-02/2021 від 02 лютого 2021 року в розмірі 10680,00 грн., з яких 2934,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7746,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

кредитним договором № /689203 від 28 травня 2021 року в розмірі 17037,50 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу,12037,50 грн. сума заборгованості за відсотками;

кредитним договором № 00-3495605 від 01 червня 2021 року в розмірі 6484,00 грн., з яких 2000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4484,00 грн. сума заборгованості за відсотками ;

договором позики № від 02 червня 2021 року в розмірі 39 487,50 грн., з яких 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 36487,50 грн. сума заборгованості за відсотками, а всього 73 689,00 грн.

Також із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнуто судовий збір у розмірі 2 684 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ткачишин С. М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що «ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , дійсність якої підтверджена кредитними договорами, що були підписані за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням укладення електронних договорів у кожному випадку є публічна оферта на сайті компанії, а кошти по кожному із договорів фактично отримані позичальником. Проте, ОСОБА_1 не підписувала жодного із кредитних договорів. Також матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 прийняла пропозицію укласти електронні договори у порядку визначеному законом і що такі були нею підписані. Наявна у матеріалах справи роздруківка акцепту оферти від 02 червня 2021 року на укладення договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту підписана 02 червня 2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8u2s9s не підтверджує прийняття акцепту ОСОБА_1 , оскільки відповідно до наданого позивачем паспорту споживчого кредиту за даним договором, електронний підпис одноразовим ідентифікатором є підписом кредитодавця ОСОБА_2 . До того ж, квитанція про сплату № 9209194 від 02 червня 2021 року на суму 3 000 грн. не підтверджує, що ОСОБА_3 отримала таку суму, оскільки карта, відповідно до заяви-анкети на отримання кредиту належить ФОП ОСОБА_4 , а одержувачем у даній квитанції зазначено: ТОВ «ІНФІНАНС». За відсутності доказів прийняття акцепту відповідачем у спосіб визначений законом, наявні у справі копії договору про надання фінансового кредиту від 23 лютого 2021 року, договору про надання фінансового кредиту від 01 червня 2021 року, кредитного договору від 02 червня 2021 року не є електронними договорами, укладеними шляхом обміну електронними повідомленнями, та не можуть вважатися такими що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Про те, що всі без винятку договори про надання кредитів не укладалися сторонами свідчить й відсутність у матеріалах справи доказів про перерахунок чи в інший спосіб передачу грошових коштів ОСОБА_1 по кожному із кредитних договорів, а також той факт, що відповідачка не здійснила жодного платежу із кредитних договорів.

Крім того зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів переходу прав вимоги до позивача за договором факторингу, та підстав виникнення прав грошових вимог за ними: договори факторингу не містять суми прав вимог, що відступають, з огляду на що, такі відступають, також не містять відтиску печаток сторін та не містить інформації про підстави виникнення права грошової вимоги, не зазначений документ, що підтверджує наявність боргу. Зважаючи на те, що позивач не надав доказів виникнення грошового зобов`язання у ОСОБА_1 у нього відсутнє право вимоги до неї.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЄАПБ» вказує, що оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, яке підлягало застосуванню. Судом повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано належну оцінку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Калуського міськрайонного суду від 13 червня 2023 року без змін.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 14762-02/2021.

28 травня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /689203. Свої зобов`язання позичальник належним чином не виконувала та допустила заборгованість.

01 червня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-3495605.

02 червня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір позики № .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованим, оскільки відповідачка належним чином не виконувала умови укладених договорів, у зв`язку з чим стягнув із ОСОБА_1 заборгованість за договорами про надання позики у загальному розмірі 73 689 грн.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).

Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (у редакції, що була чинною на день виникнення спірних правовідносин) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).

Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону №675-VIII).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем надані копії договорів № 14762-02/2021 про надання фінансового кредиту від 23 лютого 2021 року укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 9-10), № /689203 про надання фінансового кредиту від 28 травня 2021року укладеного між ТОВ «КУ «ЄКГ» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 29-30), кредитного договору № 00-3495605 від 01 червня 2021 року укладеного між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 43-45) та договір позики № від 02 червня 2021 року укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с. 54, 55, 56, 59).

Всі ці договори містять інформацію про позичальника прізвище, ім`я та по-батькові, його паспортні дані, індивідуальний ідентифікаційний номер, місце проживання, СМС код, а також зазначені електронні підписи (W65846, R21817, НОМЕР_1 та 8u2s9s відповідно).

Тому доводи апеляційної скарги щодо не підписання ОСОБА_1 вищевказаних договорів є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що підписання паспорту споживчого кредиту до договору позики № /2 від 02 червня 2021 року позикодавцем та позичальником однаковим одноразовим ідентифікатором свідчить про неприйняття ОСОБА_1 акценту, є безпідставними з огляду на те, що паспорт споживчого кредиту не належить до письмової форми договору споживчого кредитування та є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 23 травня 2022 року, справа № 393/126/20, провадження № 61-14545св020). Пропозиція укласти цей договір позики та її акцепт підписані позикодавцем та позичальником різними одноразовими ідентифікаторами (а.с. 54, 55).

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується тим, що вона неодноразово продовжувала строки дії договорів та просила про відстрочення виконання своїх зобов`язань (а.с. 14, 15, 16, 17,18, 19, 32), з приводу оскарження цих договорів до суду не зверталася. Крім того, відповідачка всупереч вимогам ч. 3 ст. 12 ЦПК України не надала суду належні та допустимі докази не надходження кредитних коштів на власноручно вказаний у договорах рахунок.

Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачкою договорів про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та беручи до уваги факт невиконання останньою обов`язків по поверненню суми позики, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення із ОСОБА_1 отриманої позики на загальну суму в розмірі 12 934 грн. та 60 755 грн. процентів за користування кредитом.

18 січня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 18012022 від 18 січня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 10 680 грн. з яких: 2 934 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7 746 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до договору факторингу в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

16 лютого 2022 року між ТОВ «КУ «ЄКГ» та «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄКГ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «ЄКГ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16 лютого 2022 року до договору факторингу № 16022022 від 16 лютого 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 17 037 грн. 50 коп. з яких: 5 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 12 037 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками.

27 вересня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «КУ «ЄКГ» укладено договір факторингу № 27092021 у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27 вересня 2021 року до договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 6 484 грн. з яких: 2 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4 484 грн. заборгованість за відсотками.

24 листопада 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 39 487 грн. 50 коп. з яких: 3 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 36 487 грн. 50 коп. заборгованість за звичайними відсотками.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договорів відступлення прав вимоги первинний кредитор передає, а новий кредитор приймає за грошову винагороду заборгованість боржників за кредитними договорами, внаслідок чого новий кредитор набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами.

Сума прав вимог зазначена в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною кожного з договорів факторингу (а.с. 23, 37, 49, 64).

Таким чином, відповідно до договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій, в тому числі і права вимоги за кредитними договорами укладеними відповідачкою.

У відповідності до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що договори факторингу укладені у відповідності до вимог закону, містять всі істотні умови, при їх укладенні були дотримані норми ЦК України, які регулюють дані правовідносини, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відсутність печатки не свідчить про недійсність договорів факторингу та з такими вимогами відповідачка до суду також не зверталася.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ткачишин Світлани Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2023 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

В. М. Луганська