Справа № 161/8759/23
Провадження № 2/161/2606/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

29.05.2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 . На випадок своєї смерті останній заповіт не залишив, а спадкоємцями першої черги до майна померлого, окрім неї, є дружина померлого та її мати ОСОБА_4 . Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_7 . На випадок своєї смерті останній заповіт не залишив, а спадкоємцями першої черги до майна померлого, окрім неї, є батько померлого ОСОБА_5 . Вказує, що спадкодавцям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також їй та відповідачці ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (далі кватира). Тобто, до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 увійшли належні їм частки у даному житлі. З метою оформлення своїх спадкових прав, які стосуються частки у квартирі, вона звернулася до приватного нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії. Така відмова нотаріуса була вмотивована тим, що між співвласниками квартири не досягнуто згоди щодо визначення їх часток, що позбавляє можливості встановити обсяг спадкової маси. Враховуючи наведене, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог від 08.11.2023 року (а.с. 167), просить суд визнати за нею право власності на 1/8 частку у квартирі, після смерті ОСОБА_6 та на 1/4 частку у квартирі, після смерті ОСОБА_5

10.10.2023 року від відповідача ОСОБА_4 надійшла на адресу суду зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. В обгурнування позовних вимог остання зазначає, що дійсно після смерті її чоловіка ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частку в спірній квартирі. На вказану частку як спадкоємці першої черги претендує вона та її донька ОСОБА_3 . З огляду на викладені обставини первісного позову та з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог від 23.10.2023 року (а.с. 150-152, 166), просить суд визначити, що частки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартирі є рівними та становлять по 1/4 частки, визнати за нею право власності на 1/8 частку у квартирі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 та з урахуванням вже належної їй на праві власності 1/4 частки, визнати за нею право власності на 3/8 частки у вказаній квартирі (а.с. 150-152, 166).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 161-162).

Представник позивача за первісним позовом заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, щодо задоволення зустрічної позовної заяви не заперечувала.

Представник відповідача за первісним позовом не заперечував щодо задоволення первісних позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 18.08.2015 року Відділом ДРАЦС РС Луцького МУЮ Волинської обл. (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складалась, зокрема, із його частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіт не залишив, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_3 (а.с. 8, 9, 12, 24).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом також встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом спільного проживання, а також як слідує із матеріалів спадкової справи № 8/2023 до майна померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , жоден із них про відмову від її прийняття не заявив (а.с. 54-85).

Отже, позивачам, як спадкоємцям після смерті ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом належить частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належним чином оформити право власності на вищевказане майно не мають можливості, оскільки між співвласниками квартири не досягнуто згоди щодо визначення їх часток, що позбавляє можливості встановити обсяг спадкової маси.

З приводу зазначеного приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 57/02-31 від 08.05.2023 року (а.с. 84).

За наведених обставин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як спадкоємці після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на частку в нерухомому майні в позасудовому порядку.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.12.2006 року Відділом приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 14/12/2006 № 756-р, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 16).

26.12.2006 року за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведена державна реєстрація права приватної спільної сумісної власності на вищевказану квартиру без визначення часток кожного зі співвласників (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України).

Із наведених норм чинного законодавства слідує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожному на праві власності належить по 1/4 частці у квартирі АДРЕСА_1 .

Як наслідок, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як єдиним спадкоємцям після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом належить по 1/8 частці у квартирі АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідачці за первісним позовом ОСОБА_4 , з урахуванням успадкованої нею частки після смерті чоловіка, належить на праві власності 3/8 частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 15.08.2022 року Відділом ДРАЦС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складалась, зокрема, із його частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповіт не залишив, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є його мати ОСОБА_3 (а.с. 8-10).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом спільного проживання, а також як слідує із матеріалів спадкової справи № 9/2023 до майна померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка за первісним позовом подала заяву про прийняття спадщини, та відповідно про відмову від її прийняття не заявила (а.с. 86-118).

Отже, ОСОБА_3 , як спадкоємцю після смерті ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом належить частка у квартирі АДРЕСА_1 , яка, як було встановлено судом, становить 1/4 частину майна.

З приводу неможливості позивачкою належним чином оформити право власності на вищевказане майно приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 58/02-31 від 08.05.2023 року (а.с. 115-116).

За наведених обставин суд приходить до висновку, що як первісна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно, так і зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення у повному обсязі.

При вирішенні даного спору, суд також приймає до положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання сторонами первісного та зустрічного позовів відповідно на зачіпає законних прав та інтересів будь-яких третіх осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: на 1/8 частку у квартирі АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: на частку у квартирі АДРЕСА_1 після смерті сина ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визначити, що частки співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними і становлять у кожного співвласника відповідно: ОСОБА_6 частка, ОСОБА_4 частка, ОСОБА_8 - частка, ОСОБА_7 частка.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме: на 1/8 частку у квартирі АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з урахуванням вже належної їй на праві власності частки у вказаній квартирі, визнати за нею право власності на 3/8 частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним): ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОККП: НОМЕР_3 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним): ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОККП: НОМЕР_4 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за первісним позовом: ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 17 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська