УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Скрипнік Л.А.., за участі секретаря Оніщенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, у якій просить видати дублікат виконавчого листа № 766/12742/17, виданого Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.07.2017 року і до повноліття дитини включно. А також поновити строк для пред`явлення дублікату зазначеного виконавчого листа до виконання. Свої вимоги мотивує тим, що Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, після чого ОСОБА_1 було видано виконавчий лист № 766/12742/17 від 11.04.2023 року.

Корабельним РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було прийнято до примусового виконання виконавчий лист № 766/12742/17, та відкрито виконавче провадження № 56310117.

За час примусового виконання ОСОБА_2 аліменти не сплачувала.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 28.07.2017 року по 12.08.2019 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 46 688,10 грн.

У липні заявнику стало відомо, що 21.12.2019 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, згідно п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «про виконавче провадження, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Листом Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні № 48524від 12.08.2021 року йому було роз`яснено право на звернення до суду для отримання виконавчого документа для стягнення суми заборгованості по аліментам. Однак сам виконавчий лист перебував в архіві виконавчої служби, та він зміг його забрати у вересні 2021 року.

У жовтні 2021 року заявник повторно звернувся до Корабельним РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментам в сумі 46 668,10 грн.

На початку серпня 2023 ОСОБА_1 стало відомо, що йому відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 12 ч.3 ЗУ «про виконавче провадження». У зв`язку з початком збройної агресії РФ проти України забрати виконавчий лист він не встиг, повідомлення та виконавчий лист від ДВС по пошті не отримував.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Оскільки відповідно до ч. 3ст. 433 ЦПК України неявка повідомлених учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Статтею 18 ЦПК України визначено: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Судом встановлено, що рішенням херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.07.2017 року і до повноліття дитини включно.

На виконання рішення суду Херсонським міським судом Херсонської області 11.04.2018 року було видано виконавчий лист №766/12742/17.

За заявою ОСОБА_1 Корабельним РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження № 56310117 з примусового виконання виконавчого листа № 766/12742/17, виданим Херсонським міським судом Херсонської області 11.04.2018 року.

21.12.2019 року державним виконавцем Фінчук Є.А. прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «про виконавче провадження», станом на 12.08.2019 року заборгованість з аліментів склала 46 688,10 грн. (Відповідь Корабельного ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) від 12.08.2021 року № 48524).

Як стверджує заявник у своїй заяві оригінал виконавчого листа № 766/12742/17 ним було отримано у вересні 2021 року.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що у жовтні 2021 року він повторно звернувся до Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні ПМУМЮ (м.Одеса) з заявою про прийняття виконавчого документа до примусового виконання та на початку серпня 2023 року йому стало відомо, що за його повторним зверненням (жовтень 2021 року) було відмовлено у відкритті провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 7466/12742/17 від 11.04.2018 року на підставі ч.3 ст .12 ЗУ «про виконавче провадження».

Проте доказів зазначеної обставини ОСОБА_1 не надано та судом не встановлено.

Натомість з листа Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні ПМУМЮ (м.Одеса) № 24310 від 21.08.2023 року вбачається, що згідно листа від 12.08.2021 року за вихідним номером 48524 ОСОБА_1 роз`яснено право на звернення до суду для отримання виконавчого документа для стягнення суми заборгованості по аліментам. 21.12.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа, копію якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачу, за адресою вказаною у виконавчому документі. Надати більш детальну інформацію щодо направлення стягувачу кореспонденції не вбачається можливим так як реєстри за 2019 рік знищено. Будь які відомості, щодо повторного звернення Койдан до ДВС у жовтня 2021 року лист не містить.

За своєю правовою природою аліменти це щомісячні виплати на утримання дитини, кінцевий строк виплати яких обмежується повноліттям дитини. При цьому, аліменти мають щомісячне, періодичне признання для забезпечення потреб дитини та їх виплата припиняються, з повноліттям дитини, яка здатна працювати та забезпечувати свої потреби самостійно.

Надаючи оцінку поважності підстав пропуску строку ОСОБА_1 на пред`явлення виконавчого листа до виконання суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою вказаної статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому відповідно до ст.89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі №127/2-3538/10.

Заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у вересня 2021 року він вчинив дії щодо повторного звернення до виконавчої служби, проте доказів зазначеної обставини суду не надано, а також посилається навведення військового стану.

Як вбачається з заяви про видачу дублікату виконавчого листа ОСОБА_1 забрав виконавчий лист з відділу ДВС наприкінці вересня 2021 року, хоча постанова про повернення виконавчого листа стягувачу була винесена ще в грудні 2019 року.

Отже, з вересня 2021 року до 24.02.2022 року заявник мав достатньо часу для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Однак, не скориставшись такими правами, на власний ризик проявивши бездіяльність, пропустив строк на виконання рішення суду, що не може вважтися об`єктивною обставиною для його поновлення за ознакою, що сталася поза волею сторони (незалежних від неї обставин). Відтак має понести наслідки пропуску строку для пред`явлення його до виконання, який, як виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути пред`явлено до виконання лише протягом усього періоду на який вони присуджені.

Крім того, згідно з правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавилася виконанням виконавчого листа починаючи з грудня 2019 року по вересень 2021 року.

Сам по собі факт того, що рішення суду, яке набрало законної сили залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки передбачивши строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне й обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Відповідно до статті 12, частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання не містить викладу обставин, а також належних та допустимих доказів, які в силу статей 77, 80, 81 ЦПК України об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання не підлягає до задоволення, оскільки закінчився строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259,260,433, п. 17.4.Перехідних положень ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяЛ. А. Скрипнік