1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9721/23 2-з/335/112/2023
про забезпечення позову
16 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши заяву представника позивача адвоката Сивенка Валерія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -
09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сивенка В.М. звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 щодо стягнення безпідставно набутих коштів на загальну суму 100 735,00 грн..
Відповідно до ухвали судді від 10.10.2023 була витребувана у Міністерства соціальної політики України інформація щодо відповідача як внутрішньо переміщеної особи, оскільки останній має зареєстроване місце проживання на окупованій території Василівського району Запорізької області. Станом на 16.11.2023 року відповідь до суду не надходила.
14 листопада 2023 року через канцелярію суду було зареєстровано заяву про забезпечення позову у зазначеній справі.
В обґрунтування такої заяви зазначено, що предмет позову полягає в тому, що ОСОБА_1 , 08 серпня 2023 року, було помилково перераховано кошти зі свого рахунку в АТ «А-Банк» на картковий рахунок НОМЕР_1 у АТ «ПриватБанк» у розмірі 100 735,00 (сто тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. В подальшому заявницею було виявлено, що вказаний картковий рахунок належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 неодноразово намагалася зв`язатися з ОСОБА_2 , щодо добровільного повернення безпідставно набутих ним коштів, але останній уникає будь-якого спілкування, не виходить на зв`язок, кошти не повертає.
Незважаючи на вказані обставини, станом на момент подання позову, відповідач не вийшов на зв`язок, безпідставно набуті кошти у розмірі 100 735,00 грн. не повернув. Такі дії ОСОБА_2 , на думку позивача, підтверджують небажання відповідача повертати безпідставно набуті кошти у розмірі 100 735,00 грн та можливість їх зняття з рахунку з метою використання для власних потреб або перерахування їх з карткового рахунку номер НОМЕР_1 у АТ «ПриватБанк» на інші рахунки в банківських установах, відкритих на ім`я відповідача з метою приховання цих коштів. Вказане свідчить про існування ризиків ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів у розмірі 100 735,00 грн. та судових витрат.
Вважають, що лише забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що розміщені на рахунках у банківських установах, може реально забезпечити виконання рішення суду у даній справі.
Просили накласти арешт на належні ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , кошти у межах суми позову 100 735,00 (сто тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень та судових витрат у розмірі 1610,40 (одна тисяча шістсот десять гривень 40 копійок) всього на суму 102 345,40 грн (сто дві тисячі триста сорок п`ять гривень 40 коп.) у тому числі: грошові кошти розміщені на картковому рахунку НОМЕР_1 у АТ «ПриватБанк»; грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах.
Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Згідно ч. ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 100 735,00 грн., а також понесених нею судових витрат.
Належність банківського рахунку за № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу у справі підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції. Відомостей про наявність будь-яких інших рахунків відповідача та їх цільове призначення матеріали справи не містять.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір майнового характеру, і у випадку задоволення позову із відповідача на користь позивача може бути стягнуто 100735,00 грн., а примусове виконання здійснюватиметься у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач заявляючи вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 100735,00 грн., просить забезпечити її позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у такій самій сумі на належному відповідачеві банківському рахунку, що вказує на співмірність заходу забезпечення позову із предметом позовної заяви.
Вимоги представника позивача про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах не відповідає зазначеним вимогам законодавства.
Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Оскільки грошові кошти, які знаходяться на рахунках, як об`єкти цивільних прав не вилучені та не обмежені в обороті, ризик їх відчуження за умови невжиття заходів забезпечення позову є постійним, тобто грошові кошти як майно відповідача, за рахунок якого виконується рішення суду в разі задоволення/часткового задоволення позову, може бути відчужене відповідачем у будь-який час.
Крім того, ч. ч. 4-11 ст. 150 ЦПК України визначено випадки, коли забезпечення позову або його окремі заходи не допускаються, і жоден з цих пунктів не передбачає заборону накладення арешту на банківські рахунки.
Суд дійшов висновку, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб може призвести до утруднення виконання рішення суду в майбутньому.
Даний спір має майновий характер і судом накладається арешт на грошові кошти у тому розмірі, який відповідає ціні позову.
Тобто, у даному випадку метою забезпечення цього позову є гарантія наявності на банківському рахунку відповідача суми коштів, які просить стягнути позивач, у випадку задоволення судом даного позову.
Між тим, у випадку незабезпечення позову та витрати відповідачем відповідної суми коштів, виконання майбутнього рішення суду може бути значно утруднене або неможливе.
Оскільки предметом позову є стягнення значної суми грошових коштів, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківський рахунок відповідача в межах ціни позову є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -
Заяву представника позивача про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити частково.
В межах ціни позову у розмірі 100 735 (сто тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».
В іншій частині - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 16.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області від 29.03.2004, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: О.О. Романько