Справа № 708/1284/23
Провадження № 2-о/708/43/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

16 листопада 2023 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЧЕРКАСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 через свого представника адвоката Поліщука Ю.А. звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт спільного проживання заявниці ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, із липня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона з липня 2011 року проживала разом із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, оскільки не мали такої потреби. Від спільного проживання мають двох доньок. ОСОБА_2 був військовослужбовцем та помер під час несення військової служби, тому, на думку заявниці, вона за законом має право на отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Встановлення вказаного факту необхідно для подальшого отримання пільг та соціальних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Ознайомившись із поданою до суду заявою встановлено, що вона не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження, що обґрунтовується наступним.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження, визначений главами 1 і 6 Розділу ІV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 740, відповідно до якого визначена процедура подання необхідних документів органу соціального захисту населення.

З долученого до заяви листа Управління соціального захисту населення від 07.08.2023 за вих. № 2019/01-07, вбачається, що за зверненням ОСОБА_1 їй повідомлено про відсутність законних підстав для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни/члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці з підстав, що особи, які проживали однією сім`єю із загиблим, у тому числі, якщо це встановлено судом, за відсутності реєстрації шлюбу між ними, не можуть бути визнані дружинами (чоловіками), а надання особам, що проживали в незареєстрованому шлюбі, таких самих прав у частині соціального захисту, встановленого державою для офіційно зареєстрованого подружжя, позбавляло б доцільності самої державної реєстрації шлюбу.

За таких обставин суд констатує, що звернення заявниці із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, не відповідає завданню цивільного судочинства, а наявний між сторонами спір щодо надання заявниці статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни/члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки надані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.08.2023 по справі № 332/1267/23 (провадження № 61-9021св23).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315-319, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: УПРАВЛІННЯ СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ЧЕРКАСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити ОСОБА_1 право за наявності відповідних підстав звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ