Справа № 203/5315/23
Провадження № 4-с/0203/38/2023
УХВАЛА

27 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сливчук В.В.,

за участі:

скаржника (боржника) - ОСОБА_1 ,

приватного виконавця - Вірка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича, стягувач: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в системі «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 (далі - скаржник, заявник) із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича, стягувач: ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича неправомірними;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича дотримуватись положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича усунути порушення в матеріалах виконавчого провадження, а саме:

- зупинити виконавче провадження №64878558, згідно з ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2023 року;

- зупинити розшук майна боржника.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває виконавчий лист №203/3115/19 від 17.08.2020 року, виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 78117,17 грн, а також моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн, а всього 79117,17 грн. Виконання судового рішення ускладнюється суттєвим погіршенням стану здоров`я скаржника через тяжке захворювання, внаслідок чого він не має можливості сплачувати борг навіть частковими платежами. Скаржник є сиротою з дитинства, не має інших родичів, близьких знайомих, єдиним джерелом його доходів є державна соціальна допомога особі з інвалідністю в розмірі 4186,00 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2023 року було відстрочено на 12 місяців виконання рішення суду від 21.11.2019 року у цивільній справі №203/3115/19.

На початку вересня скаржник дізнався про те, що його автомобіль перебуває у розшуку, а постанову про розшук майна він не отримував. Скаржник є інвалідом І-Б групи з дитинства та автомобіль є його єдиним засобом пересування, значно облегшує його життя як людині з обмеженими можливостями. Водночас приватний виконавець на підставі ухвали суду не зупинив виконавче провадження. При цьому, на думку скаржника, систематичне невиконання приватним виконавцем Вірком С.Г. вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» фактично позбавило боржника можливості подати скаргу у встановлений ст. 447 ЦПК України строк.

З огляду на викладене, скаржник звернуся до суду із скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 року, судову справу №203/5315/23, провадження №4-с/0203/38/2023, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М. та передано судді канцелярією суду - 27.09.2023 року.

Ухвалою суду від 03.10.2023 року було залишено без руху скаргу ОСОБА_1 та надано йому строк для усунення недоліків скарги.

03.10.2023 року та 04.10.2023 року скаржник усунув недоліки скарги.

Ухвалою суду від 04.10.2023 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

У чергове судове засідання, призначене на 27.10.2023 року, з`явились скаржник та приватний виконавець.

Стягувач у судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши думки учасників справи, на підставі положень ст. ст. 128, 223, 450 ЦПК України розглянув скаргу за відсутності стягувача.

Під час судового засідання скаржник підтримав у повному обсязі вимоги скарги та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив таким чином, як про це зазначено вище. Також заявник зазначив, що приватний виконавець на п`ять днів затримав виконання своїх повноважень. Транспортний засіб був подарований скаржнику приватною особою та з транспортним засобом йому стало легше пересуватися. Натомість він дізнався, що транспортний засіб є необхідним та єдиним засобом для пересування заявника, з ним йому стало легше. ОСОБА_1 пояснив, що він ознайомився із постановою про зупинення виконавчого провадження від 04.10.2023 року. Проте приватний виконавець був обізнаний про наявність ухвали суду про відстрочення виконання судового рішення ще 21.09.2023 року, коли він направив йому ухвалу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 На підтвердження таких своїх тверджень заявник надав суду для огляду мобільний телефон шляхом демонстрації додатку електронної пошти. Тому, вважаючи, що приватний виконавець пропустив строк винесення постанови про зупинення виконавчого провадження, заявник просив суд задовольнити у повному обсязі вимоги його скарги.

Приватний виконавець у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив суд відмовити у її задоволенні. Оскільки виконавче провадження зупинене постановою від 04.10.2023 року. Водночас постанову про розшук транспортного засобу приватний виконавець не може скасувати, а положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена можливість зупинення розшуку майна боржника. Натомість постанова про розшук майна боржника може бути самостійно оскаржена заявником до суду.

Суд, заслухавши пояснення та думки скаржника, приватного виконавця, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича перебуває виконавчий лист №203/3115/19, виданий 17.08.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 78117,17 грн, моральну шкоду в сумі 1000,00 грн, а всього 79117,17 грн, ВП №64878558; стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича від 18.03.2021 року було відкрито виконавче провадження за заявою стягувача.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича від 18.08.2021 року, ВП №64878558, було оголошено у розшук майно боржника: транспортний засіб Citroen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки від 21.01.2014 року, серії АВ №0239279, скаржнику встановлена група інвалідності: перша-Б з 02.12.2013 року, причина інвалідності: інвалідність з дитинства з порушенням опори і пересування, безстроково.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2023 року, справа №203/3115/19, було задоволено заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Яструба Олександра Петровича та відстрочено на 12 місяців, тобто до 14.09.2024 року, виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 року у цивільній справі №203/3115/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 79117,17 грн.

Оглядом мобільного телефону скаржника у додатку електронної пошти судом було встановлено, що лист із повідомленням про постановлення судом ухвали суду про відстрочення виконання рішення суду від 21.11.2019 року на електронну адресу приватного виконавця: ІНФОРМАЦІЯ_4, він направив 21.09.2023 року.

Так, заява скаржника від 21.09.2023 року була зареєстрована приватним виконавцем - 04.10.2023 року за вх.№458.

Постановою від 04.10.2023 року, ВП №64878558, приватний виконавець зупинив вчинення виконавчих дій до 14.09.2024 року, згідно з ухвалою суду, на підставі пункту 6 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (в редакції, чинній станом на момент вчинення виконавчих дій) врегульовані питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі , в тому числі і виконавчих листів, виданих судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

За приписами частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; тощо.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 34 Закону України «При виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1,4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналіз встановлених фактичних обставин справи та викладених вище норм чинного законодавства України вказує на те, що приватний виконавець діяв в межах повноважень, визначених законом.

Суд, вирішуючи вимоги скарги по суті, враховує те, що приватний виконавець Вірко С.Г. у встановлений законом строк, тобто не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про наявність обставин для зупинення проведення виконавчих дій, виніс постанову від 04.10.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 6 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для припинення розшуку транспортного засобу, наявність яких приватним виконавцем цілком правомірно не встановлено. Оскільки підставою для припинення розшуку транспортного засобу є його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. Тобто у приватного виконавця відсутні визначені законом підстави для винесення постанови про зняття майна з розшуку або зупинення розшуку майна боржника. Натомість скаржник не позбавлений права оскаржити постанову приватного виконавця про розшук майна боржника в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VII ЦПК України), як самостійний предмет скарги.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 447-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірка Сергія Григоровича, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 03.11.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва