Справа 524/2752/22
Провадження № 2/524/185/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, ухвалив таке рішення.

ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що за час перебування у шлюбі із відповідачем вони заощаджували кошти, які розміщували на банківських рахунках. Після припинення спільного проживання вони не дійшли згоди щодо поділу вказаного майна.

Просила суд визнати за нею право власності на частину коштів, які були розміщені на рахунках в АТ «Ощадбанк» та АТ "УКРЕКСІМБАНК".

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Зустрічний позов відповідач обґрунтував тим, що він не погоджується із первісним позовом та вважає його необґрунтованим, а викладені доводи такими, що не відповідають дійсності. Вказав, що за час шлюбу спільні кошти були розміщені на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , які підлягають поділу, оскільки домовленості між сторонами не досягнуто. Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати право власності на частину коштів, які були розміщені на рахунках АТ «Ощадбанк», АТ "УКРЕКСІМБАНК", АТ КБ «Приватбанк», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «Правекс Банк».

В судовому засіданні відповідач та його представник зустрічний позов підтримали та просили задовольнити. Проти задоволення первісного позову заперечували. Представник відповідача вказав, що позивач пропустила позовну давність щодо вимог про поділ майна подружжя.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В період з 14.05.2011 по 30.06.2022 сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.05.2022 по справі № 524/2412/21.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.57, ст.60 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В ст.70, ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23, 25, 30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК 2947-14 щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК 435-15, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України).

ОЦІНКА СУДУ

Конструкція статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, а один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Так, судом було отримано відомості про рахунки відкриті на ім`я сторін. Зокрема в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 були відкриті рахунки в національній валюті та в Євро. Кошти з вказаних рахунків були зняті 30.01.2015, 20.09.2017, 09.01.2019, 10.01.2020, 14.07.2020, 15.01.2021, 16.07.2021(а.с.86-92), тобто за час перебування сторін у шлюбі. Аналогічними є обставини щодо рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк». Так, рахунки НОМЕР_1 (978), НОМЕР_2 (978), НОМЕР_3 (978), НОМЕР_4 (840), НОМЕР_5 (978), НОМЕР_6 (840), НОМЕР_7 (840), НОМЕР_8 (840), НОМЕР_9 (978), НОМЕР_10 (980), НОМЕР_11 (980), НОМЕР_12 (980), НОМЕР_13 (980), НОМЕР_14 (840), НОМЕР_15 (978), НОМЕР_16 (840), НОМЕР_17 (978), НОМЕР_18 (840), НОМЕР_19 (840), НОМЕР_20 (840), НОМЕР_21 (978), НОМЕР_22 (840), НОМЕР_23 (978), НОМЕР_24 (978), НОМЕР_25 (978), НОМЕР_26 (840), НОМЕР_27 (840) були закриті в період з 21.04.2015 - 01.08.2017(а.с.95).

Рахунки на ім`я ОСОБА_1 , які були відкриті в АТ «Правекс Банк» також були закриті в період з 18.10.2012 по 01.07.2013(а.с.101-143)

Рахунки ОСОБА_3 , відкриті в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_28 (980), НОМЕР_29 (980), НОМЕР_30 (980), НОМЕР_31 (980), НОМЕР_32 (980), НОМЕР_33 (980), НОМЕР_34 (980), НОМЕР_35 (980), НОМЕР_36 (980), НОМЕР_37 (980), НОМЕР_38 (980), НОМЕР_39 (980), НОМЕР_40 (980), НОМЕР_41 (978), НОМЕР_42 (978), НОМЕР_43 (980), НОМЕР_44 (980), НОМЕР_45 (980), НОМЕР_46 (980), НОМЕР_47 (980), НОМЕР_48 (840), НОМЕР_49 (840), НОМЕР_50 (978), НОМЕР_51 (978), НОМЕР_52 (978), НОМЕР_53 (978), НОМЕР_54 (840), НОМЕР_55 (840), НОМЕР_56 (840), НОМЕР_57 (840), НОМЕР_58 (840), НОМЕР_59 (840), НОМЕР_60 (978), НОМЕР_61 (978), НОМЕР_62 (840), НОМЕР_63 (840), НОМЕР_64 (840), НОМЕР_65 (840), НОМЕР_66 (978), НОМЕР_67 (978), НОМЕР_68 (840), НОМЕР_69 (840), НОМЕР_70 (840), НОМЕР_71 (840), НОМЕР_72 (840), НОМЕР_73 (840), НОМЕР_74 (840), НОМЕР_75 (840), НОМЕР_76 (840), НОМЕР_77 (840), 7416(840), НОМЕР_78 (840) також були закриті в період з 24.11.2014 по 12.04.2019.(а.с.95)

Відомості про рахунки сторін в АТ "УКРЕКСІМБАНК" суду не надійшли.

Отже, суд констатує, що всі рахунки, які сторони просять визнати спільною сумісною власністю, були закриті під час перебування сторін у шлюбі. Відомостей про те, що кошти були витрачені кожним із колишнього подружжя у власних інтересах суду надано не було.

З цих підстав, враховуючи відсутність відкритих спільних рахунків сторін, суд відмовляє у задоволенні, як первісного так і зустрічного позову, а судові витрати покладає на кожну сторону.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Судові витрати покласти на позивача.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Судові витрати за зустірчним позовом покласти на ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.07.2023

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ