Провадження № 2-о/201/481/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 07.11.2023 відкрито провадження по справі (а.с. 22).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 26.10.2016 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У липні 2023 року заявниця звернулася до Криничанського районного суду Дніпропетровської області із позовом по розірвання шлюбу. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі № 178/1864/23 шлюб розірвано. Також Криничанським районного суду Дніпропетровської області 25.07.2023 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей.

Після припинення шлюбних відносин у червні 2023 року сторони проживають окремо, діти залишились проживати із заявницею. ОСОБА_2 вступив до лав Збройних Сил України та до цього часу несе військову службу.

Однак, після того, як він дізнався про подання позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, почав агресивно себе поводити, що проявлялось у постійних повідомленнях та дзвінках з проханням цього не робити, що не давало заявниці спокою. Після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2 , у заявниці склалися відносини з іншим чоловіком, що ще більше вплинуло на ОСОБА_2 і призвело до того, що вона стала отримувала численні повідомлення й погрозами щодо нового чоловіка. Тому наразі знаходиться у стані постійного страху від того, що ОСОБА_2 спричинить новому чоловікові шкоду.

В повідомленнях ОСОБА_2 також стверджує, що якщо вони не поновлять стосунки, він вдасться до самогубства, що має на заявницю психологічний вплив. Наразі заявниця хвилюється від того, що ОСОБА_2 може повернутися з військової частини, де несе службу, та спричинити шкоду їй, її новому чоловікові, адже зараз він перебуває в нестабільному стані, що вбачається з листування та записів телефонної розмови.

Тривале психологічне (моральне) насилля призвело до того, що заявниця боїться виходити з будівлі, де проживає, хвилюється за своїх дітей і чоловіка, що негативно впливає на якість її життя, наносить шкоду її ментальному здоров`ю. Таким чином, вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства та підлягає захисту від нього.

На підставі викладеного, просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , яким заборонити йому вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, наближатись до неї ближче ніж на 100 метрів строком на 6 місяців, заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, місця роботи, транспортного засобу ОСОБА_1 строком на 6 місяців.

Заявниця та її представник - адвокат Савко Д.Ю. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали просили її задовольнити. Заявниця перед оголошення судом перерви заявниці, просила подальший розгляд справи здійснювати без її участі, без фіксації технічними засобами.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату й час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що наявна у матеріалах справи розписка (а.с. 32).

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З огляду на положення ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, а також на те, що заява про видачу обмежувального припису має бути розглянута у досить скорочені терміни (72 годин після надходження до суду - ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України), суд вважає за необхідне розглянути заяву.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що з 26.10.2016 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8).

Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 у справі № 178/1864/23 шлюб розірвано (а.с. 5).

Криничанським районного суду Дніпропетровської області 25.07.2023 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів (а.с. 6).

У судовому засіданні заявниця та її представник надали такі пояснення.

Сторони фактично стали проживати окремо з жовтня 2022 року. Після розлучення вона переїхала з дітьми жити у будинок дідуся по АДРЕСА_1 . Із ОСОБА_2 бачилися востаннє у березні 2023 року. ОСОБА_2 наразі перебуває у лавах ЗСУ, має доступ до зброї, про яку він згадує у переписці телефоном. Коли він телефонував заявниці на вайбер, то погрожував застосуванням гранати до заявниці та її нинішнього цивільного чоловіка ОСОБА_5 , постійно про нього розпитує. Також він телефонує з погрозами її родичам, зокрема, тітці ОСОБА_6 . Умовляє останню, щоб та вмовила заявницю повернутися до ОСОБА_2 . Останній постійно телефонує та перекладає свою відповідальність за свою смерть на заявницю.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_5 надав такі свідчення суду. Він проживаю однією сім`єю як чоловік і жінка із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дітьми заявниці. З ОСОБА_2 він не знайомий особисто, бачив його на фото та бачив як заявниця розмовляє із ним по відеозв`язку. ОСОБА_1 чинить на неї моральний тиск, після розлучення став погрожувати їй особисто через відеозв`язок. Погрожував, коли дізнався, що заявниця проживає із ним (свідком), приїхати та щось зробити і йому та його батьками. Погрожував ОСОБА_7 застосуванням гранати. Будучи на підпитку, казав, що прийде у відпустку, вона «нікому на дістанеться».

Під час допиту свідка був досліджений відеозапис телефонної розмови ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , який був записаний свідком (долучений до матеріалів справи - а.с. 3). З відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 зазначає заявниці, що він приїде, висловився нецензурною лайкою, зазначив, що «ти нікому не дістанешся коли він приїде», він буде її добиватися, на все готовий.

Свідок ОСОБА_6 надав такі свідчення суду. Вона є тіткою заявниці. З ОСОБА_2 знайома з 2012 року, з моменту їх одруження. Особисто чула, як ОСОБА_2 погрожував убити на її очах її нинішнього чоловіка. Погрожує власним суїцидом. Одного разу, 2-3 роки тому, коли вона приїхала у гості до них у АДРЕСА_3 , то стався конфлікт, ОСОБА_1 викликала поліцію. ОСОБА_2 повісився на дереві, вони його зняли з петлі. Також пояснила, що ОСОБА_1 ревнує ОСОБА_7 , хоча сам схильність до зради, вчиняє непристойні поступки. Наприклад, телефонував її племінниці ОСОБА_8 (донька сестри - ОСОБА_9 ), колі тій було ще 10 років, сексуально домагався до неї, писав листи у телеграмі. Також ОСОБА_7 показувала їй синці на тілі, але скривала, що це робить ОСОБА_10 . Також ОСОБА_10 казав їх по телефону, щоб ОСОБА_7 «ходила й озиралася», а потім просив їх примирити. До того ж він постійно зловживає спиртними напоями, п`є щоденно, це відбувається на очах сина. А коли п`є, то стає агресивним, і телефонує, зазвичай, коли на підпитку.

У судовому засіданні також досліджена переписка у вайбері телефону заявниці та перелік телефонних викликів (в оригіналі - а.с. 9 - 16), з якої видно ряд пропущених телефонних дзвінків та смс-повідомлення від абонента «Гриша» щодо заборони бачитися іншого чоловіка із дітьми заявниці, що він зробить його інвалідом, про те, що його смерть буде на заявниці, що він «буде йти до кінця», хоче померти застрелитися, бажає відносити стосунки із заявницею, повернути її, приїде та бути сидіти під будинком. Натомість заявниця відповідає йому відмовою

Відповідно до положень п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство -діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали)однією сім`єю, але не перебувають (не перебували)у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає(проживала)особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Такий припис відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству (ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (ст. 1 Закону) .

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018р. по справі № 756/2072/18 зазначив, що видача обмежувального приписує заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб тау разі настання певних обставин та наявності ризиків. Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису необхідно надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Верховний Суд у постанові від 17.02.2021р. у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20) зазначив, що тимчасове обмеження права власності або користування кривдника житловим приміщенням з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Під час вирішення питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи-кривдника, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою останнього.

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису та з наданих в судовому засіданні пояснень вбачається, що заявниця та її представник оцінюють високо вірогідність продовження домашнього насильства з боку колишнього чоловіка, настання тяжких наслідків, оскільки останній чинить психологічне насильство, постійно погрожуючи фізичною розправою, у разі якщо заявниця не розірве стосунки із нинішнім цивільним чоловіком та не повернеться до нього.

При цьому, рішенням суду шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірваний, фактичні сімейні відносити припинені і вони проживають окремо, що зумовлює право заявниці на створення своєї сім`ї, тому психологічне примушування до відносин під загрозами, є психологічним насильством, що відповідає поняттю домашнього насильства.

Таким чином, з метою попередження вчинення насильства та забезпечення безпеки заявниця, суд приходить до висновку, що існують високі ризики виникнення конфліктів між колишнім подружжям, домашнього, психологічного насильства по відношенню до заявниці, а тому вимоги заяви про видачу обмежувального припису є обґрунтованими.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заяви про видачу обмежувального припису та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, наближатись до неї ближче ніж на 100 метрів строком на 6 місяців, заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, місця роботи, транспортного засобу ОСОБА_1 строком на 6 місяців.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89,ч. 1 ст. 247, ст.ст. 350-1 350-8 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - ОСОБА_2 ) про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (кривдника), на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, наближатись до неї ближче ніж на 100 метрів строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання, місця роботи, транспортного засобу ОСОБА_1 строком на 6 місяців.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису кривднику проінформувати Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2023 року.

Суддя О.С. Наумова