Справа 279/6660/23
Номер провадження 2/279/1805/23
РІШЕННЯ
"15" листопада 2023 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П., секретаря Зубкової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами. Вона звернулась до нотаріуса за заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадщину виявилось неможливим оскільки право власності за життя спадкодавцем не зареєстроване належним чином, на даний час така реєстрація не можлива без власника майна.
Ухвалою від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду до підготовчого судового засідання на 15.11.2023 .
Позиач ОСОБА_1 в засідання не з"явилася, просила розглянути справу без її участі. Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.
Відповідно до вимог ст. 200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , 1940 року народження (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2022).
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_2 видане 28.11.1965 року.
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку АДРЕСА_1 , із надвірними будівлями та спорудами, на земельній ділянці 600 кв. метрів.
Даний житловий будинок був придбаний ОСОБА_3 27 липня 1967 році до укладення шлюбу, у громадянина ОСОБА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 27.07.1967 року посвідченого державним нотаріусом Коростенської державної нотаріальної контори Цимбалюк М.М., реєстр № 370/1 , але через Коростенське МБП протягом шести місяців з дня укладення договору купівлі -продажу не був зареєстрований спадкодавцем.
ОСОБА_1 , прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 шляхом проживання разом з ним всі роки за однією адресою. Для оформлення спадкових прав на будинок чоловіка звернулася до приватного нотаріуса Левківської Галини Сергіївни, але відповідно до листа № 512/02-14 від 06 жовтня 2023 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Підставою відмови вказано відсутність правовстановлюючого документу на домоволодіння, оскільки право власності на будинок за життя спадкодавець не зареєстрував належним чином, на даний час така реєстрація неможлива без власника майна.
Згідно Інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське Бюро технічної інвентризацїї» № 18 від 17.01.2023 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано .
Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.
На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 247,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 392,1216-1218, 1261,1268,1297 ЦК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Калинівка Лугинського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді : житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя : В.П. Коваленко