УХВАЛА

17 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 755/19009/20

провадження № 61-16128ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та ухвалу Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мега Сіті 19-а» про визнання дій об`єднання співвласників багатоквартирного будинку протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мега Сіті 19-а» (далі - ОСББ «Мега Сіті 19-а»), в якому просив суд визнати дії відповідача з відключення його квартири від електроенергії та нарахування плати за комунальні послуги протиправними, відновити за рахунок відповідача електропостачання і відшкодувати моральну та майнову шкоду у загальному розмірі 43 424 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня

2021 року, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

1. У жовтні 2021 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва

від 10 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 22 вересня 2021 року у справі відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню (провадження № 61-16980ск21).

2. У червні 2022 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва

від 10 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року

в зазначеній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року відмовлено на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки є ухвала Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї ж особи на ці самі судові рішення.

Відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою

ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду

від 09 лютого 2022 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, оскаржувану ухвалу Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року залишено без змін (провадження

№ 61-5392ск22).

3. У листопаді 2023 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Верховного Суду із «Негаторним позовом про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном з посиланням на справу № 755/19009/20», зі змісту якого вбачається, що останній є касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року та ухвалу Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року в зазначеній справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Щодо оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, ураховуючи наведені вище норми, а також те, що ОСОБА_1 вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення, за результатами розгляду яких судом касаційної інстанції постановлено ухвали про відмову у відкритті касаційних проваджень, оскільки скаргу було подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України), а також оскільки є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України) відсутні правові підстави для розгляду втретє поданої ОСОБА_1 касаційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року,

а тому у відкритті касаційного провадження в зазначеній частині слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Норми ЦПК України не передбачають можливості повторного подання касаційної скарги на ті самі судові рішення тією самою особою при наявності ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження.

Щодо оскарження ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно положень статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду судових рішень Верховного Суду, інакше ніж в порядку частини першої

статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Оскільки ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Верховного Суду

від 23 жовтня 2021 року касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження в зазначеній частині слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва

від 10 березня 2021 року, постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня

2021 року та ухвалу Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мега Сіті 19-а» про визнання дій об`єднання співвласників багатоквартирного будинку протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць