Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 07.02.2023
Номер судового провадження: 22-ц/4809/207/23
ПОСТАНОВА

іменем України

07 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 394/82/22

провадження № 22-ц/4809/207/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк Альона Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року та додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2022 року у складі судді Партоліної І.П.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан» (далі по тексту ПСП «Лан») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк Альона Володимирівна, про визнання недійсним договору дарування.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 20 липня 2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0217, загальною площею 5,2799 га, що знаходиться в адміністративних межах Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КПФ ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 18 жовтня 2006 року за №229 строком на 25 років (надалі - «договір оренди»). Відповідно до умов договору оренди ОСОБА_2 було передано в оренду ПСП «Лан» земельну ділянку строком до 18 жовтня 2031 року. Починаючи з 2015 року, незважаючи на діючий договір оренди земельної ділянки, ОСОБА_2 самостійно здійснює обробіток земельної ділянки, що не заперечується самим власником земельної ділянки. 05 серпня 2021 року позивачем подано до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області позовну заяву до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідно до змін, які відбулись у законодавстві, починаючи з 01 липня 2021 року скасовано мораторій на продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тобто з 01 липня 2021 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення є об`єктом цивільних прав. Після звернення ПСП «Лан» до суду 19 серпня 2021 року між відповідачами було укладено договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0217 площею 5,2799 га, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, який посвідчено приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В., про що у реєстрі вчинено запис за №1087 (далі - договір дарування). Зазначало, що відповідно до умов договору дарування, починаючи з 19 серпня 2021 року новим власником земельної ділянки є ОСОБА_1 . Саме зміна власника земельної ділянки і стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки. Вважало, що сторони договору дарування хоч і діяли у рамках чинного законодавства, проте на шкоду позивачу, оскільки саме за договором дарування змінився власник земельної ділянки, що відповідно до умов договору оренди є підставою для його розірвання. Тому, на думку позивача, договір дарування має ознаки фіктивності та удаваності і має бути визнаним недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд визнати недійсним договір дарування від 19 серпня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №1087, який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про передання у дарунок земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 5,2799 га, кадастровий номер :02:000:0217, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено. Додатковим рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2022 року стягнуто з ПСП «Лан» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПСП «Лан» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокатка Міхальова В.В., направили до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ПСП «Лан» - без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокатка Лепень О.В. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідачів адвокатка Міхальова В.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_2 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,28 га, кадастровий номер :02:000:0217, яка розташована на території Новоархангельської селищної ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 037217 (т.1 а.с.20-21).

30 липня 2006 року між ПСП «Лан» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0217 терміном на 25 років (т.1 а.с.14-18).

Відповідно до п.40 договору оренди земельної ділянки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

19 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В., зареєстрований у реєстрі за №1087, за яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 5,2799 га, кадастровий номер :02:000:0217 (т.1 а.с.22-25).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2021 року №271239960 право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36 (т.1 а.с.26).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що договір відповідає чинному законодавству, ознак фіктивності та удаваності правочину судом встановлено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини 1 статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно частини 1 статті 718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, у тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Як передбачено частиною 2 статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини 2 статті 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Як роз`яснено у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , реалізовуючи своє законне право власника розпоряджатися своїм майном та не порушуючи зазначених норм права, подарував належну йому земельну ділянку, а обдаровуваний ОСОБА_1 прийняв її у подарунок, зважаючи на державну реєстрацію права власності.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність ознак фіктивності договору дарування земельної ділянки, оскільки не було встановлено, що дарувальник чи обдаровуваний не мали на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину.

Зокрема, дійсно, при укладенні договору оренди землі сторони діяли за особистим волевиявленням і погодили усі умови цього договору, у тому числі і право на його розірвання відповідно до пункту 40 цього договору. Дія договору оренди землі ніяким чином не може обмежувати право власника на розпорядження своїм майном у встановлений законом спосіб.

Твердженням позивача щодо фіктивності договору дарування земельної ділянки є безпідставними та такими, що суперечать нормам цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про безпідставність позову не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «ЛАН» залишити без задоволення, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2022 року та додаткове рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...