Справа № 447/3171/22 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/2433/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Cалата Я.І.,

розглянувши у м. Львові у відсутності учасників справи цивільну справу №447/3171/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

28.12.2022 позивач ОСОБА_2 пред`явив позов до Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 мільярдів гривень за рахунок державного бюджету України на бездіяльність т.в.о. Галицького ВП ГУНП у Львівській області правонаступником якого, відповідно до ст. 104 ЦК України, став Галицький районний відділ Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Позивач покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2017 у справі №461/6324/17, провадження №1-кс/461/6264/17, визнано бездіяльність т.в.о. Галицького ВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 від 07.09.2017 та якою зобов`язано Галицький ВП ГУНП у Львівській області письмово повідомити ОСОБА_2 про результати розгляду його заяви про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданої 07.09.2017.

Стверджує, що вказаною бездіяльністю йому нанесено моральної шкоди як пенсіонеру, людині похилого віку, яка виражається в приниженні честі та гідності, а також ділової репутації.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що вступна і описова частина рішення не відповідає мотивам і вимогам позовної заяви, судом неправильно зазначені сторони у справі та неправильно встановлені фактичні обставини справи. При розгляді справи, суд допустив ряд процесуальних порушень, зокрема, повинен був залишити його позов без розгляду через неявку в судове засідання двічі поспіль, розглянув справу у порядку спрощеного провадження, що суперечить вимогам ЦПК України, оскільки ціна позову в цій справі становить 400 мільярдів гривень, розглянув справу у відсутності позивача, не розглянув його заяви про передачу справи до вищестоящого суду для визначення підсудності. Зазначені порушення відповідно до вимог ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення. Зазначає, що на підтвердження завдання моральної шкоди ним надані належні докази, зокрема ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року. Вважає помилковим висновок суду про те, що Галицький районний відділ Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області є неналежним відповідачем. Просить скасувати рішення суду і ухвалу про відкриття провадження і направити справу на новий розгляд за встановленою підсудністю.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

08.11.2023 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява на ім`я голови судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду, яка долучена до матеріалів справи. У заяві позивач ОСОБА_2 аналізує норми ЦПК та неналежне їх дотримання суддями судової палати в цивільних справах, просить винести окрему ухвалу щодо суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І., Савуляка Р.В., Ніткевича А.В.. Просить передати справу до вищестоячого суду в порядку ч.6 ст.31 ЦПК для визначення підсудності справи.

Позивач по справі ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.04.2016 у справі № 456/105/16-к, яка набрала законної сили, розглянуто скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника відділу-начальника Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області Шнайдрука Р.Р., скаргу ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано заступника начальника відділу-начальника Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області Шнайдрука Р.Р. вжити заходів щодо усунення порушень вимог ст.24 КПК України, допущених слідчим Волощак С.З. щодо внесення до ЄРДР відомостей по заяві ОСОБА_2 , а саме: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела зазначити 11.12.2015; прізвище, ім`я, по-батькові заявника або потерпілого зазначити ОСОБА_2 , викласти короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником ОСОБА_2 ; інші обставини, передбачені положенням про ЄРДР ( а.с.36).Позивач ОСОБА_2 зазначає, що вказаною ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області задоволено його позов про відшкодування моральної шкоди за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 400 мільярдів гривень, що є оцінкою заподіяної йому моральної шкоди і дає підстави заявити позов про відшкодування йому моральної шкоди за приниження честі та гідності, ділової репутації на зазначену суму.

Наведене позивачем ОСОБА_2 спростовується змістом ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 456/105/16-к, яка набрала законної сили 08.04.2016 року, не відповідає фактичним обставинам та є надуманим самим позивачем.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області Стрельбицького В.В. від 03.10.2017 у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність т.в.о. начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області, постановлено частково задоволити скаргу. Зобов`язано Галицький ВП ГУНП у Львівській області письмово повідомити ОСОБА_2 про результати розгляду його заяви про внесення відомостей до ЄРДР, поданої ним заяви 07.09.2017 року ( а.с.33).

Позивач ОСОБА_2 у поданій ним позовній заяві від 28.12.2022 року зазначає, що внаслідок не отримання відповіді на заяву та на виконання вищеназваної ухвали слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 03.10.2017 року йому завдано моральної шкоди. Моральну шкоду оцінює в 400 мільярдів гривень. Моральна шкода полягає у нехтуванні слідчими органами його інтересів, не повідомлення про результати виконання ухвали, прийнятої Галицьким районним судом м.Львова, внаслідок чого він тяжко пережив цей період в очікуванні відповіді, що відбилося на його здоров`ї. До матеріалів справи додав виписки із медичної документації про перебування на стаціонарному лікуванні у 2019 році та з 23.04.2021 по 06.05.2021 (а.с.34-35).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК), на недоведеність спричинення моральної шкоди відповідачем позивачу відповідно до ст.23 ЦК, на практику Верховного Суду у зазначених правовідносинах правильно відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст.1173 ЦК шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу АРК або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст..1174 ЦК України).

Судом першої інстанції підставно зазначено, що для відшкодування моральної шкоди у відповідності до вимог ст.23 ЦК обов`язковому з`ясуванню підлягає встановлення наявності шкоди, протиправність заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправними діяннями заподіювача шкоди.

Обсяг відшкодування моральної шкоди у грошовому виразі визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних, тощо) з урахуванням інших негативних обставин, що вплинули на зміни у життєвих стосунках, наслідки зниження престижу та ділової репутації.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.6ст.81 ЦПК).

При вирішенні спору, суд бере до уваги докази, які надані сторонами. Докази відповідно до статей 76-80 ЦПК повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

За змістом ст.5ч.1 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Із матеріалів справи не вбачається чим порушено ділову репутацію позивача, внаслідок чого впав його престиж, в чому таке виразилося, чим порушені його права. Перебування на лікуванні у 2020 та 2021 році ОСОБА_2 як особи 1949 року народження є природнім явищем для покращення здоров`я, періодичність якого вимагається по віку. Останній не був госпіталізований внаслідок отриманого стресу каретою швидкої допомоги, а проходив обстеження, отримав скерування від сімейного лікаря та пройшов курс лікування. Враховуючи те, що Виписка із медичної картки (а.с.33) доступна для читання тільки автору, який це написав, суд за окремими фразами зрозумів, що позивач дбає за своє здоров`я, має високу ціну собі як особистості і вимагає великої уваги до себе від сторонніх.

Колегія суддів вважає, що заявляючи позовну вимогу на суму 400 «міліардів» як відшкодування моральної шкоди за неотримання відповіді від слідчих органів, позивач зловживає процесуальним правами, оскільки жодними доказами не довів факту завдання моральної шкоди. Зазначений розмір моральної шкоди є захмарним та жодним чином не підтвердженим.

Колегія суддів звертає увагу, що у переліку деяких територіальних органів МВС, що ліквідовуються ( Додаток до постанови КМУ від 13.10.2015 № 834) міститься посилання про ліквідацію Галицького районного відділу ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області про що 26.03.2020 року внесено запис про припинення юридичної особи Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

Правонаступником відповідача є Головне управління НП у Львівській області, яке має статус юридичної особи, однак такий не є розпорядником коштів.

Відтак, судом першої інстанції із посиланням на конкретні дати та послідовність правильно зазначено у рішенні, що жоден територіальний (відокремлений) підрозділ ГУНП у Львівській області не має статусу юридичної особи. Тому зазначений позивачем ОСОБА_2 відповідач Галицький районний відділ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області є неналежним відповідачем, що є також однією з підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо заяв, які надіслані позивачем про винесення окремих ухвал, визначення підсудності, такі не підлягають до задоволення, є безпідставними.

Враховуючи те, що судом першої інстанції належно встановлені фактичні обставини справи, дано їм правову оцінку, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

ЄСПЛ у справі «Рябих проти України (заява № 52854, рішення від 24.07.2003, пункт 52 та у справі «Пономарьов проти України (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) прописав, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2023 року.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк