Справа № 286/2795/23
У Х В А Л А

16.11.2023 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Вачко В.І.,

з секретарем судового засідання Деменчуком О.Г.,

за участі представника скаржника Крижанівського В.П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Крижанівський Володимир Петрович, на бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року заявник (скаржник) ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Крижанівський Володимир Петрович, звернувся в суд із скаргою, в якій просить бездіяльність посадової особи Богунського відділу ДВС у м.Житомирі про відмову у скасуванні арешту щодо нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА № 521782, виданий 10.04.2007 року, видавник державна виконавча служба у Богунському районі м.Житомира (номер запису обтяження: 4803509) визнати неправомірною; зобов`язати посадову особу Богунського відділу ДВС у м.Житомирі скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА № 521782, виданий 10.04.2007 року, видавник державна виконавча служба у Богунському районі м.Житомира (номер запису обтяження: 4803509).

Скарга мотивована тим, що 10.04.2007 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Богунському районі м.Житомира Сівченком А.В. винесено постанову серії АА № 521782 про арешт 1/3 ід. ч. кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 . Дану постанову винесено при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-17, виданого 11.02.2005 року Овруцьким районним судом. Із відповіді Богунського відділу ДВС у м.Житомирі за № 18123 від 21.02.2023, встановлено, що у вказаному відділі дійсно перебували матеріали виконавчого провадження, внесеного до Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецпідрозділ) № 2798488 з виконання виконавчого листа № 1-17, виданого 11.02.2005 року Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 800 грн. 28.08.2012 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження (чинного на момент прийняття рішення). Дане виконавче провадження було завершене відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження та виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання з правом повторного пред`явлення. Завершення даного типу не дає підстав для звільнення майна з-під арешту. З цими доводами скаржник категорично не згоден і вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як випливає з норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (далі - Закону), закінчення виконавчого провадження, як і повернення виконавчого документа з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться, але наслідком їх є зняття арешту. Скаржником вибрано вірний спосіб захисту порушеного права шляхом подання скарги на бездітність державного виконавця, а не шляхом пред`явлення в суд позову про зняття арешту, так як скаржник був стороною виконавчого провадження, так виконавчий лист видано на виконання вироку № 1-17 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Скаржником також не пропущено строки звернення до суду, так як 02.03.2023 року вже звертався до Овруцького райсуду зі скаргою, але з інших підстав, і 30.06.2023 року йому було відмовлено.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 10.08.2023 року прийнято скаргу та призначено її розгляду в судовому засіданні на 13.10.2023 року. Ухвалою суду від 13.10.2023 року розгляд скарги відкладався на 16.11.2023 року.

Ухвалами суду від 09.10.2023 року та від 13.10.23 року призначено проведення судових засідань за його участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання належно повідомлені стягував, боржник та представник органу державної виконавчої служби не прибули, клопотань не заявляли.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши доводи представника боржника, викладені у скарзі, дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 25.01.2005 року у справі № 1-17/05р. ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.296 КК України, призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на один рік на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 800 грн.

01.02.2005 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Черпак Галиною Антонівною засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 на заяві до компетентних органів про те, що ОСОБА_2 цією заявою підтверджує факт отримання 01.02.2005 року зокрема від ОСОБА_1 грошей в сумі 600 грн., як відшкодування матеріальної та моральної шкоди згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області.

Тобто вирок суду від 25.01.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в частині суми 200 грн. залишився не виконаним.

10.04.2007 року державним виконавцем ВДВС у Богунському районі м.Житомира Сівченком А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №521782 при примусовому виконанні виконавчого листа №1-17, виданого 11.02.2005 року Овруцьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 800,00 грн. моральної шкоди, а саме накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 1/3 ід. ч. кв. АДРЕСА_2 , з мотивів того, що заборгованість в повному обсязі не погашена, боржник за викликом державного виконавця не з`являється, не виконує законних вимог державного виконавця.

Із відповіді Богунського відділу ДВС у м.Житомирі № 18126 від 22.02.2023 року, вбачається, що в провадженні Богунського відділу ДВС у місті Житомирі дійсно перебували матеріали виконавчого провадження, внесеного до Автоматизованої системи виконавчих проваджень (спецрозділ) № 2798488 з виконання виконавчого листа № 1-17, виданого 11.02.2005 Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 800,00 грн. 28.08.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття рішення). Дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання з правом повторного пред`явлення. Завершення даного типу не дає підстав для звільнення майна з-під арешту. Надати більш детальну інформацію по даному виконавчому провадженню є неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року „Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки.

Із листа Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 30.01.2023 року № 142 вбачається, що згідно з Реєстром Першої Житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків, квартир, та іншого нерухомого майна, та арешту (заборон), накладених судовими та слідчими органами (розпочато: 23.11.2006 року, закінчено: 14.08.2007 року, справа № 11,23, том № 2) наявний запис № 242 від 13.04.2007 року щодо реєстрації арешту на 1/3 частку квартири, розташованої АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_1 . Підстава обтяження: постанова ДВС у Богунському районі м.Житомира, виконавець Сівченко А.В.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, із змінами і доповненнями, в редакції чинній на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.08.2012 року, визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, із змінами і доповненнями, в редакції чинній на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.08.2012 року, передбачалося, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. У відповідності до ч.5 ст.47 цього Закону передбачалося,що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, із змінами і доповненнями, в редакції чинній на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.08.2012 року, передбачалося, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1). У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч.2). За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно (ч.3).

Тобто за нормою ст.50 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року арешт, накладений на майно боржника, знімається, у випадку повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. А випадки повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, передбачені ст.48 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року. Нормами ст.50 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, чи іншими його положеннями не передбачалося зняття арешту, накладеного на майно боржника, у випадку повернення виконавчого документу стягувачеві з підстави, встановленої п.9 ч.1 ст.47 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року.

Ураховуючи вищевикладене, у Богунського відділу ДВС у м.Житомирі були відсутні будь-які підстави щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , в тому числі відсутня підстава закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.8 ч.1 ст.49, ч.1 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року).

З огляду на викладене, вимоги скаржника ОСОБА_1 щодо бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною та зобов`язання посадової особи Богунського відділу ДВС у м.Житомирі скасувати арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА № 521782, виданий 10.04.2007 року, видавник державна виконавча служба у Богунському районі м.Житомира (номер запису обтяження: 4803509) є безпідставними.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Крижанівський Володимир Петрович, на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16.11.2023 року.

Суддя В. І. Вачко