Справа № 278/826/23
28 березня 2023 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровані відповідачі, але не проживають у ньому. Факт реєстрації місця проживання відповідачів у згаданому житловому приміщенні порушує права та майнові інтереси, оскільки позивач вимушений сплачувати додаткові комунальні платежі за відповідачів. У зв`язку з наведеним, просить суд позбавити відповідачів права користування будинком АДРЕСА_1 .
Позивач подав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримав повністю; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 36).
Відповідачі в судове засідання не з`явились; про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за місцем фактичного проживання та місцем реєстрації. Однак всі поштові відправлення повернулись на адресу суду без вручення останнім з причин: "закінчення терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 26-33).
Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2017 року (а.с. 15) ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_4 на зазначений вище будинок підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 324688996 від 03.03.2023 року (а.с. 34-35).
Зі змісту довідки № 56/03.1-07 від 17.01.2023 року, виданої сторостою Іванівського старостинського округу Виконавчого комітету Березівської сільської ради (а.с. 10) вбачається, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана інформація щодо реєстрації відповідачів також підтверджується і наданими ВОМІРМП УДМС України відповідями на запит суду (а.с. 21, 22).
Згідно акту від 18.02.2022 року та акту від 06.01.2023 року обстеження помешкання (а.с. 6, 7), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з дня реєстрації - 20.08.2019 року і по теперішній час.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідачів, які не пов`язані спільним побутом з позивачем, у належному останньому житловому приміщенні має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, у зв`язку з чим, дослідивши питання дотримання балансу між захистом права власності позивача та захистом права відповідачів на користування будинком, а також враховуючи те, що відповідачі не є власниками спірного будинку, суд вважає за потрібне визнати останніх такими, що втратили право користування належним позивачу будинком АДРЕСА_1 .
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача по 536,80 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89,141, 280 ЦПК, ст. 391, ч. 2 ст. 406 ЦК України, суд -
Задовольнити позовну заяву.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 536,80 грн судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 04.04.2023 року.
Суддя О. М. Дубовік