Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 15.02.2023
Номер судового провадження: 22-ц/803/501/23
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/501/23 Справа № 932/1187/21 Головуючий упершій інстанції: Куцевол В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 19.07.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач та АТ КБ «ПриватБанк» 04.02.2019 року підписали додаткову угоду 04.02.2019 року, відповідно до якої сторони домовились про анулювання частини заборгованості, за умов, які визначені цією додатковою угодою. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 17.12.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 95715,69 грн., а саме: тіло кредиту 9312,90 грн., заборгованість за відсотками 1,26 грн., пеня 86401,53 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 95715,69 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 95715,69грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копіюзаяви позичальника ОСОБА_1 від 19.07.2010року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я банківську карту (а.с. 5).

У даній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Заява позичальника містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Крім того, позивачем не представлено примірника Умов та Правил надання банківських послуг, які погоджувались між сторонами.

Також встановлено, що 04 лютого 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору від 19.07.2010 року, за змістом якої сума заборгованості, що виникла в період з дати укладання договору до дати підписання цієї угоди складає 115315,70 грн. (п. 1.1) (а.с. 6).

За змістом пункту 1.2 вказаної вище додаткової угоди, банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, а саме здійснює прощення пені на 70063,54 грн.

Строк повернення кредиту вказаний в п. 1.3 додаткової угоди, а саме до 25.08.2019 року; процентна ставка по кредиту становить 0,01% (п. 1.4). Клієнт здійснює платіж у розмірі не менше 6787,82 грн. у строк не пізніше 04.02.2019 року (п.1.5.1). Подальше погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 6410,81 грн. до 25 числа протягом 6 місяців; розмір останнього щомісячного платежу складає 6410,85 грн. (п.1.5.2).

Відповідно до п. 1.6 додаткової угоди, ця угода згідно зі ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначені п. 1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 Угоди.

Пунктом 1.6.1 додаткової угоди встановлено, що в разі прострочення виконання клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором, на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п. 1.2 умова про зміну процентної ставки передбачена п. 1.4 угоди, не застосовується.

Відповідно до п. 1.7 додаткової угоди, в разі порушення клієнтом строків по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 день безперервно: (підпункт 1.7.1) терміном повернення кредиту є термін, вказаний в п. 1.3. угоди; (підпункт 1.7.2) вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 угоди), є простроченою.

Також сторонами погоджено Графік погашення суми боргу по реструктуризації на строк 6 місяців (а.с. 7).

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 04.02.2019 року, згідно якого, станом на 17.12.2020 року банком нарахована заборгованість у розмірі 95715,69 грн., а саме: тіло кредиту 9312,90 грн., заборгованість за відсотками 1,26 грн., пеня 86401,53 грн. (а.с. 4).

Також встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2021 року у справі №932/4643/21 задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 02 червня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем і зареєстрований в реєстрі за №4642 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі 24541,57 грн. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище рішення від 04 жовтня 2021 року у справі №932/4643/21 не оскаржувалось та набрало законної сили 07.02.2022 року.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення між сторонами кредитного договору 19.07.2010 року, а також додаткової угоди 04.02.2019 року до вказаного договору; враховуючи погодження між сторонами (з урахуванням додаткової угоди), зокрема, розміру відсотків за користування кредитом (0,01%), строки повернення кредитних коштів (до 25.08.2019 року); приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вказаним кредитним договором по тілу кредиту в сумі 9312,90 грн. та відсотків за користування кредитом у сумі 0,56 грн. за період з 04.02.2019 року по 25.08.2019 року (в межах строку кредитування).

Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем, а також випискою з особового рахунку (а.с. 4, 8-15).

Підстави для нарахування та стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у період з 26.08.2019 року по 17.12.2020 року (згідно позовних вимог) відсутні.

Суд звертає також увагу, що відповідач, згідно змісту відзиву на позовну заяву, визнає факт укладення між сторонами додаткової угоди до кредитного договору від 19.07.2010 року (а.с. 34-35).

Крім того, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638ЦК Українивстановлено,що договірє укладеним,якщо сторонив належнійформі досяглизгоди зусіх істотнихумов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

У заяві позичальника від 19.07.2010 року, підписаній сторонами, не визначено умов щодо розміру та порядку нарахування неустойки у вигляді пені, підстави її нарахування, тощо.

У додатковій угоді до кредитного договору від 19.07.2010 року, яка укладена між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 04 лютого 2019 року, також відсутні умови щодо розміру та порядку нарахування неустойки у вигляді пені, підстави її нарахування.

Таким чином, кредитним договором, який укладений між сторонами, не було погоджено нарахування неустойки у вигляді пені.

Заява позичальника від 19.07.2010 року містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» взагалі не долучено до матеріалів справи примірника Умов та Правил надання банківських послуг, які погоджувались зі споживачем при укладенні кредитного договору.

Отже, підстави для нарахування позивачем пені та стягнення такої заборгованості на суму 86401,53 грн. з відповідача - відсутні.

Наявність у додатковій угоді від 04 лютого 2019 року умов щодо прощення (анулювання) частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 додаткової угоди, а саме пені на суму 70063,54 грн. (пункт 1.2), не спростовує викладених вище висновків про відсутність у письмовій формі погодження сторонами підстав, порядку та розміру нарахування пені.

Умова додаткової угоди щодо прощення (анулювання) пені на суму 70063,54 грн. не є підставою для нарахування неустойки (пені) за невизначені порушення, тобто без погодження у належній письмовій формі підстав, порядку та її розміру, а тому вказану умова не породжує правових наслідків.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, залишивши поза увагою укладення між сторонами додаткової угоди, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви (2270,00 грн.) та апеляційної скарги (3405,00 грн.), пропорційно задоволеним позовним вимогам (5675,00 грн. х 9,73%) в сумі 552,18 грн. (а.с. 24, 66).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () за кредитним договором від 19.07.2010 року, з урахуванням додаткової угоди від 04.02.2019 року, заборгованість за тілом кредиту в сумі 9312,90 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 0,56 грн., а всього 9313 (дев`ять тисяч триста тринадцять) грн. 46 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати в розмірі 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 18 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 15 лютого 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...