КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі на період навчання, починаючи з дати початку навчання 06.09.2022 й до досягнення дітьми 23-х років, а саме, 21 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, відповідно на двох дітей 42 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 06.09.2022 діти навчаються на денній формі навчання, зокрема ОСОБА_3 - у Dalhousie University (Далхаузи університет) по спеціальності - creative writing, marketingr (креативне письмо, маркетинг) м. Галіфакс, Канада, а ОСОБА_4 - у NSCAD University (Ново-Шотландський коледж арту та дизайну) по спеціальностям - Fine art, interdisciplinary design (Образотворче мистецтво, міждисциплінарний дизайн) в м. Галіфакс, Канада. Строк закінчення ступеня бакалавра - 30.05.2026. Орієнтовний строк закінчення університетів (ступеня магістра) - 30.06.2027.

Наразі діти тимчасово проживають з позивачкою у приймаючій канадський сім`ї у АДРЕСА_1 . Позивачка та її діти приїхали в Канаду у зв`язку з війною в Україні по програмі CUAET та необхідністю переїхати за межі України за станом здоров`я дітей і вступом до вищих навчальних закладів Канади. Прихисток, який надала приймаюча сторона є тимчасовим. З часом діти мають переїхати до студентських кампусів (гуртожитків), які є у навчальних закладах платними. Платним є навчання та харчування. Стипендії в вищих навчальних закладах Канади не передбачені. Навчаючись на денній формі навчання, діти не мають змоги працювати та самостійно отримувати заробіток. Витрати з урахуванням сплати за житло, харчування, придбання необхідної для навчання літератури, підручників, одежі, предметів побуту, проїзду в транспорті та медичне страхування на двох дітей в середньому становлять 6 000,00 С$ - 25% - 1 500,00 CAD (42 000,00 грн.) кожного місяця.

З метою матеріального забезпечення, позивачка надає дітям свою банківську карту з фінансовими збереженнями. Діти, для оплати першого року навчання, використовують разову фінансову допомогу уряду Канади у сумі 3 000,00 С$ на людину, а також пожертву благодійної організації. В той же час, позивачка зазначила, що усі 18 років діти проживають із нею. Дітей вона виховує та утримує одна, усі додаткові витрати на них здійснюються лише позивачкою. Натомість, долею та інтересами дітей відповідач ніколи не цікавиться. Матеріальної допомоги на навчання та проживання не надає. При цьому, зазначає позивачка, вона самотужки не в змозі у повній мірі забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей (студентів), які обтяжені життєвими обставинами в умовах війни, оскільки доходу наразі позивачка не має і знайти роботу та вивчити англійську мову в Канаді потребує багато часу і зусиль.

Крім того, за наявності хронічних хвороб і витрат коштів на їх лікування та свої потреби позивачка позбавлена об`єктивної можливості самостійно забезпечити дітей всім необхідним. Таким чином, діти, у зв`язку із продовженням навчання, потребують матеріальної допомоги, їм необхідні кошти на оплату навчання, за проживання у кімнаті в гуртожитку, дієтичне харчування, оплату проїзду до місця навчання і до рідного дому (Київ-Галіфакс (Канада), Галіфакс (Канада)-Київ), проїзних квитків у міському пасажирському транспорті до місця навчання і до гуртожитку, витрати на медичне страхування та постійне лікування клінічних проявів з дитинства, на придбання підручників, посібників, зошитів, одягу, взуття, інтернету та мобільного зв`язку з рідними, засобів догляду за собою та гігієни, витрати пов`язані з облаштуванням побуту кімнати у гуртожитку, зокрема придбання посуду, постіль, побутових приладів, електронних приладів, їх ремонту, ремонту житлового приміщення гуртожитку тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду (а.с. 1-8).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчатися, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 833,00 грн. на кожну з дочок щомісячно, починаючи з 06.10.2022 і до закінчення ними навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчатися, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 833,00 грн. на кожну з дочок щомісячно, починаючи з 06.10.2022, у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог відмолено (а.с. 160-165).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що лише фактичні витрати на навчання є умовою для стягнення аліментів. Оскільки, до позовної заяви було додано докази того, що діти потребують допомоги і у зв`язку з навчанням, і за станом здоров`я.

При цьому, у 2018 році судом, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх, позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5 000,00 грн на кожну дитину. Наразі, суд своїм рішенням зменшив суму аліментів майже вдвічі, чим погіршив фінансове становище дітей (а.с. 184-190).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 06.09.2022 діти навчаються на денній формі навчання, зокрема ОСОБА_3 - у Dalhousie University (Далхаузи університет) по спеціальності - creative writing, marketingr (креативне письмо, маркетинг) м. Галіфакс, Канада, а ОСОБА_4 - у NSCAD University (Ново-Шотландський коледж арту та дизайну) по спеціальностям - Fine art, interdisciplinary design (Образотворче мистецтво, міждисциплінарний дизайн) в м. Галіфакс, Канада. Строк закінчення ступеня бакалавра - 30.05.2026. Орієнтовний строк закінчення університетів (ступеня магістра) - 30.06.2027. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями довідок, виданих вказаними навчальними закладами.

Зі слів позивача, діти тимчасово проживають з нею у приймаючій канадський сім`ї у м. Галіфакс, Канада за адресою: 2052 Oxford street, Halifax, Canada, B3L 2T2. Позивачка та її діти приїхали в Канаду у зв`язку з війною в Україні по програмі CUAET та необхідністю переїхати за межі України за станом здоров`я дітей і вступом до вищих навчальних закладів Канади.

За твердженням позивача, відповідач будучи батьком дітей, матеріальну допомогу пов`язану з їх навчанням не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку стосовно їх утримання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як вбачається з описаної диспозиції вказаної статті зобов`язання щодо утримання батьками своїх дітей, які продовжують навчання настає за наявності трьох умов: навчання повнолітніми дочкою чи сином у навчальному закладі; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги та наявність умов, за яких батьки можуть надавати таку допомогу повнолітнім дітям.

На підтвердження навчання ОСОБА_3 у Канаді позивачка надала переклад довідки на українську мову Далхаузкого университета (Dalhousie University) від 30.08.2022 про зарахування та навчання в університету. А також студентський квиток № НОМЕР_1 та переклад довідки на українську мову на ім`я ОСОБА_4 від 29.08.2022 Ново-Шотландського коледжу арту та дизайну( NSCAD University). А також студентські квитки. Також позивачкою на обґрунтування позову щодо витрат на навчання та проживання, обов`язкове міжнародне медичне страхування та придбання підручників надано переклад документу під назвою «Для оформлення візи» на ім`я ОСОБА_5 .

Досліджуючи надані докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наданих позивачкою доказів не достатньо для визнання обґрунтованою до стягнення суми аліментів у розмірі 21 000,00 грн. на кожну дитину, оскільки позивачкою до свого позову не надано переконливих доказів того, що вона несе реальні і поточні витрати у зв`язку з навчанням дітей. Наданий позивачкою документ під назвою «Для оформлення візи» не може бути належним підтвердженням несення позивачкою таких витрат. Також, суд першої інстанції правильно вважав не достатнім доказом і виписку з банківської карти, оскільки з її змісту не зрозуміло на які цілі витрачались кошти з карткового рахунку та чи дійсно ці витрати були пов`язані з потребами на навчання дітей.

Окрім того, позивачем не надано доказів, що відповідач може надавати допомогу дітям у визначеному позивачем розмірі, оскільки посилання на те, що відповідач є засновником декількох товариств не засвідчує розмір отриманого доходу, що позбавляє суд перевірити зазначені обставини.

Тобто, незважаючи на те, що батьки повинні утримувати своїх дітей в рівних частинах, це не гарантує, наприклад, матері, яка відправляє свою дитину на навчання за кордон, мати можливість стягнути із батька половину вартості навчання дитини. Тут необхідно довести, що батько має фінансову можливість оплатити половину навчання її дитини за кордоном. Якщо такої можливості у нього не буде, суд стягне із батька тільки ту адекватну суму аліментів, яку він реально спроможний буде сплатити.

При цьому, як на підставу можливості сплати аліментів у визначеному розмірі, позивач посилається на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2018, яким було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 5 000,00 грн, однак, зазначене рішення не може впливати на стягнення аліментів на дітей, які продовжують навчання, оскільки вони мають різні обставини, які регулюються різними нормами матеріального права.

Враховуючи зазначене, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова