Справа № 627/95/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області про стягнення майнового паю та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Козіївське», у якому просить: виділити в натурі майновий пай та визнати за ним право приватної власності на нерухоме майно, що складається з нежитлових будівель: курчатник АДРЕСА_1 ; та пункт технічного обслуговування дільниці № 3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області у справі № 627/909/15-ц за ОСОБА_1 визнано право приватної власності на пайове майно у складі 2/3 частки гаражу-складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з приміщень: 1-3 (площею 995,20 кв.м.), 1-4 (площею 271,30 кв.м.), 1-5 (площею 223,40 кв.м.), 1-6 (площею 210,79 кв.м.), а всього загальною площею 1700,6 кв.м. Зазначеним рішенням суду встановлені наступні обставини.

Так, 15 квітня 2000 року відбулись загальні збори членів Козіївського КСП. Було прийнято рішення про затвердження акту оцінки вартості майнового комплексу, визначено та затверджено структуру пайового фонду Козіївського КСП, затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, а також розмір індивідуальних майнових паїв, затверджено договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у затвердженому рішенні про реорганізацію Козіївського КСП в Товариство з обмеженою відповідальністю «Козіївське». Це підтверджується протоколом № 3 загальних зборів членів Козіївського КСП від 15 квітня 2000 року та договором про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності.

09 лютого 2001 року було скасовано державну реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Козіївське», що підтверджується повідомленням про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, за підписом голови райдержадміністрації.

12 березня 2001 року загальними зборами співвласників майна реорганізованого Козіївського КСП було створено Комісію з організації вирішення майнових питань та затверджено положення про неї. Це підтверджується Протоколом № 2 від 12 березня 2001 року.

Згідно з підпунктами 9 та 10 пункту 3.2. затвердженого положення, Комісія з організації вирішення майнових питань розглядає заяви осіб, щодо визнання за ними права на майновий пай та правильності розрахунку вартості паїв, вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого Козіївського КСП та передачі їх у власність.

23 червня 2001 року загальними зборами співвласників майна реорганізованого Козіївського КСП Товариству з обмеженою відповідальністю «Козіївське» в оперативну оренду передано майно (інвентарні об`єкти), задіяні у виробничому процесі. Це підтверджується протоколом загальних зборів № 3 від 23 червня 2001 року.

Згідно з договором оренди від 02 липня 2001 року співвласники передали, а ТОВ «Козіївське» прийняло в оперативну оренду частину інвентарних об`єктів, що задіяні у виробничому процесі. Перелік об`єктів згідно додатку. Термін дії договору п`ять років, однак, згідно пункту 7.3. строк дії договору вважається пролонгованим при відсутності письмового попередження за дванадцять місяців господарства щодо припинення операційної оренди до закінчення терміну дії договору. Жодних відомостей про те, що дію договору припинено, суду не надано.

Позивач зазначає, що згідно з додатком № 2 до договору оренди від 02 липня 2001 року в оперативну, оренду відповідачеві передано також нежитлову будівлю - Курчатник № 4, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та нежитлову будівлю - пункт технічного обслуговування дільниці № 3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (спірне майно).

Зазначає, що відповідно до довідки про видачу Виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) позивач має право на одержання майна пайового фонду Козіївського КСП, яке реорганізовано в ТОВ «Козіївське», на загальну вартість у розмірі 411515 грн. 50 коп. Вартість спірних нежитлових будівель в цілому, згідно з уточненою вартістю майна пайового фонду КСП «Козіївське», затвердженої протоколом загальних зборів № 3 від 23 червня 2001 року, складає 221696,00 гривень.

Позивач, маючи право на майнові паї, має намір виділити їх в натурі та отримати у приватну власність майно, а саме: нежитлову будівлю- АДРЕСА_1 , та нежитлову будівлю-пункт технічного обслуговування дільниці № 3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач звертався до товариства-правонаступника з пропозиціями щодо виділення йому часток паю в натурі, проте отримав відповідь про неможливість проведення засідання комісії з організації вирішення майнових питань, які виникають процесі реформування Козіївського КСП і на якому більшістю голосів повинно бути прийнято рішення щодо виділення в натурі вказаних об`єктів. ТОВ «Козіївське» не заперечує, щодо виділення в натурі і надання власність позивачу вищезазначених нежитлових будівель за рішенням суду.

Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Козіївське» у відкрите судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся, в матеріалах справи міститься заява директора ТОВ «Козіївське» від 16.05.2023 року, у якій він просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкрите судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся в матеріалах справи міститься клопотання від 14.03.2023 року про розгляд справи без участі представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше, ніж за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми, згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій-третій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить суд виділити в натурі майновий пай та визнати за ним право приватної власності на нежитлові будівлі.

Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 №2114-XII визначено правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства, яке відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

За приписами ст. 7 Закону №2114-XII об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

До пайового фонду майна членів підприємства, відповідно до ст. 9 Закону №2114-XII, включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Питання про виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано Законом України від 14.02.1992 року № 2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи забезпечення майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав в процесі реформування аграрного сектору економіки», Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.

Підставою для виділення майнових паїв у натурі окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення майна, які розглядаються зборами співвласників майнових паїв. Такі збори приймають відповідне рішення, що оформляється протоколом зборів співвласників.

Майно пайового фонду перебуває у спільній частковій власності пайовиків.

Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Майновий пай - частка майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, що належить члену такого підприємства або іншій особі, яка має на нього право, виражена в грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду. Майновий пай посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом). У Свідоцтві зазначається сума, на яку члену реорганізованого КСП підлягає виділенню майно, що підлягало паюванню, та відсоток такого майна у загальному пайовому фонді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав в процесі реформування аграрного сектору», крім іншого, затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення.

Так, відповідно до п.13-14 Порядку, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

З метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки, створення сприятливих умов для розвитку підприємництва і орендних відносин на селі, Указом Президента України від 29.01.2001 року за № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» відповідні органи влади було зобов`язано здійснити комплекс організаційних заходів, у тому числі, і щодо створення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна; недопущення порушення майнових прав колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі права власності на пай.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав в процесі реформування аграрного сектору» затверджено Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки. З системного аналізу Постанови вбачається, що виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників; майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, проте як сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії. Отже, комісія не наділена повноваженнями передавати майно у власність, її функції обмежуються лише документальним оформленням таких прав. Виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, при цьому повноваженнями щодо прийняття рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність комісія не наділена, в той час як це питання вирішується виключно рішенням зборів співвласників.

Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015р. затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок №1127), згідно з яким цей порядок визначений у п`ять етапів.

Перший етап представляє собою викуп майнових паїв. Кожен зі співвласників мав право скористатися своїм майновим паєм в один з таких способів:- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність і передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; - об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування й розпорядження цим майном і передати його в оренду; - отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом з членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; - відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку, а саме: кожен з власників має право продати свою частку майна, яка перебуває у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю.

Другий етап полягає в оформленні нового свідоцтва про перехід права власності на майновий пай на підставі цивільно-правових угод відповідним органом місцевого самоврядування, який видав і зареєстрував майновий сертифікат: видається новому власнику нове Свідоцтво. Для його отримання підприємство має подати до сільської, селищної або міської ради посвідчену копію відповідної цивільно-правової угоди та попереднє свідоцтво (попередні Свідоцтва). Нове Свідоцтво реєструється у книзі обліку свідоцтв, а попереднє (попередні) анулюється (анулюються).

Наступний, третій етап, стосується виділення майна в натурі зі складу майнового фонду майна. Згідно з Наказом №62 виділити зі складу пайового фонду майно в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням (у процесі вирішення майнових питань) має підприємство-правонаступник (користувач) на підставі рішення зборів співвласників, проте, у Порядку №1127 про загальні збори мова не йдеться, лише, відповідно до п.51 Порядку №1127 підставою для державної реєстрації права власності є Свідоцтво з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства й печаткою, та акт приймання-передачі майна. Отже, для виділення майна в натурі мають бути проведені загальні збори співвласників майнових паїв КС. Якщо на загальних зборах не вдається вирішити питання щодо виділу майна в натурі, то особа звертається до суду.

Четвертим етапом є реєстрація права власності на майно. Оскільки виділення майна в натурі не призводить до виникнення права власності для цього існує обов`язкова процедура державної реєстрації права власності на таке майно. Зокрема речове право на нерухоме майно (в тому числі, право власності) можуть зареєструвати: нотаріуси, які взяли на себе функції державного реєстратора; державні реєстратори виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації; та акредитовані суб`єкти. З метою державної реєстрації права власності на нерухоме «пайове» майно можна звернутися до будь-якого з вищенаведених державних реєстраторів, але виключно в межах області, або міст Києва та Севастополя, де знаходиться відповідне майно.

Останній, п`ятий етап, має місце у випадку, якщо підприємство-правонаступник відсутнє або не вдається зібрати необхідний кворум загальних зборів, то визнання права власності на майно відбувається у судовому порядку. Рішення суду буде правовстановлюючим документом на майно, яке для реєстрації права власності необхідно надати державному реєстратору.

Судом, в ході розгляду справи та дослідження доказів, були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Правонаступником КСП «Козїївське» після його реорганізації є ТОВ «Козіївське», відтак, товариство, згідно з приписами ст.31 Закону України «Про КСП», відповідає своїм майном за борги, що виникли внаслідок порушення прав колишніх членів КСП на отримання належного майнового паю.

15.04.2000 року загальними зборами членів Козіївського КСП затверджено Акт про проведення оцінки та визначення майнового фонду КСП станом на 01.05.2000 р., про що свідчить копія Протоколу №3 загальних зборів членів Козіївського КСП від 15.04.2000 р.

Згідно з повідомленням про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, 09.02.2001 року скасовано державну реєстрацію Колективного сільськогосподарського підприємства «Козіївського».

Відповідно до протоколу №2 загальних зборів колишніх членів та співвласників майна реорганізованого Козіївського колективного сільськогосподарського підприємства від 12 березня 2001 року, поміж іншого, прийнято та затверджено Положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування Козіївського КСП, яке вирішено було оформити як додаток №2 до Зборів Співвласників. Комісію створено з метою забезпечення захисту майнових прав членів реорганізованого Козіївського КСП, на майно його пайового фонду, належного оформлення та реалізації цих прав згідно з законодавством України, про що також зазначено і в п.3.1. Положення.

Комісія, за приписами п.п.9,10 п.3.2 Положення, розглядає заяви осіб, щодо визнання за ними права на майновий пай та правильності розрахунку вартості паїв, вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованого Козіївського КСП та передачі їх у спільну власність.

Згідно з передаточним актом майна пайового фонду, переданого на майнові паї працівникам Козіївського колективного сільськогосподарського підприємства від 13.04.2001 року, Комісія з реструктуризації провела передачу майна пайового фонду працівникам Козіївського КСП від Козіївського КСП. До переліку об`єктів пайового фонду Козіївського КСП, крім іншого, входить: циплятник №4, залишкова вартість якого складає 82468,00 грн., та пункт технічного обслуговування дільниці №3, залишкова вартість якого складає 139228,00 грн.

23.06.2001 року зборами співвласників затверджено Уточнену вартість майна пайового фонду Козіївського КСП на 01.05.2001 р.

За договором оренди від 02.07.2001 року співвласники передали, а ТОВ «Козіївське» прийняло в операційну оренду частину інвентарних об`єктів, що задіяні у виробничому процесі. Перелік об`єктів згідно додатку. Термін дії договору п`ять років, однак, згідно з пунктом 7.3. строк дії договору вважається пролонгованим за відсутності письмового попередження за дванадцять місяців господарства щодо припинення операційної оренди до закінчення терміну дії договору. Відомостей про те, що дію договору припинено, матеріали справи не містять. Згідно з додатком № 2 до договору оренди від 02.07.2001 року в операційну оренду відповідачеві передано також і спірне майно.

Зазначені обставини встановлено рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19.08.2015 року у цивільній справі № 627/909/15-ц, які, відповідно до приписів ч.4 ст. 82 ЦПК України, мають преюдиціальний характер.

З довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2023 року за №69, вбачається, що згідно з даними інвентаризаційної справи об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі курчатник №4, що розташований в АДРЕСА_4 , станом на 31.12.2012 року, право власності не зареєстроване.

Подібні відомості щодо відсутності реєстрації права власності на спірну нерухомість за будь-ким містить і Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.01.2023 за №321407035.

Зі звіту про оцінку майна нежитлової будівлі курчатник №4 проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_2 від 31.02.2023 року вбачається, що ринкова вартість об`єкту оцінки становить 238 300 грн.

Згідно з технічним паспортом на нежитлову будівлю, який було виготовлено 21.10.2013 року РКП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації», одноповерхове приміщення курчатник №4 розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , позначений на плані літерою Б-1, та включає в себе: приміщення 1 загальною площею 529,50 кв.м., приміщення 2 (коридор) загальною площею 37,10 кв.м., приміщення 3 загальною площею 22,50 кв.м., приміщення 4 загальною площею 5,10 кв.м., приміщення 5 (тамбур) загальною площею 3,80 кв.м., приміщення 6 загальною площею 530,90 кв.м., приміщення 7 (коридор) загальною площею 19,10 кв.м., приміщення 8 загальною площею 24,10 кв.м. Загальна площа приміщень курчатника №4 складає 1172,10 кв.м., з яких основна (виробнича) площа дорівнює 1112,10 кв.м., допоміжна площа 60,70 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 27.01.2023 року за №11, було розглянуто заяву директора ТОВ «Козіївське» та присвоєно поштову адресу нежитловій будівлі об`єкту незавершених капітальних вкладень пункту технічного обслуговування дільниці №3, а саме: АДРЕСА_5 .

З довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2023 року за №68, вбачається, що згідно з даними технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна - об`єкту незавершеного будівництва пункт технічного обслуговування дільниці №3, ( АДРЕСА_2 ), здійсненої КП «Краснокутське БТІ» 03.02.2022 року, до складу зазначеного об`єкту нерухомого майна входять такі будинки, будівлі та споруди: одноповерховий будинок - об`єкт незавершеного будівництва - пункт технічного обслуговування дільниці №3, позначений літ.Б-1 на плані, загальна площа 526,70 кв.м. На зазначений об`єкт нерухомого майна, станом на 31.12.2012 року, право власності не зареєстроване.

Подібні відомості щодо відсутності реєстрації права власності на спірну нерухомість за будь-ким містить і Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.01.2023 за №321496252.

Станом на 03.02.2023 року КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» виготовлено відповідну технічну документацію на приміщення пункту технічного обслуговування дільниці №3 розташований за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому зазначено, що всі будівлі та споруди побудовані в 1978 році. Про що також йдеться і в Технічному висновку про об`єкт нерухомого майна від 07.02.2023 року за №06 складеному КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації», де крім іншого зазначено, що за сукупністю показників технічний стан об`єкта є незадовільним.

Зі звіту про оцінку майна об`єкту незавершеного будівництва пункт технічного обслуговування дільниці №3 проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_2 від 07.02.2023 року вбачається, що ринкова вартість об`єкту оцінки становить 108 400 грн.

Аналогічна інформація міститься у Витязі з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 06.02.2023 за №930.

Згідно з технічним паспортом, який було виготовлено 06.02.2023 року КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації», приміщення пункту технічного обслуговування дільниці №3 розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , позначено на плані літерою Б-1, та включає в себе: приміщення 1 тамбур (літера б1) загальною площею 31,40 кв.м., приміщення 2 загальною площею 337,20 кв.м., приміщення 3 загальною площею 25,40 кв.м., приміщення 4 загальною площею 23,80 кв.м., приміщення 5 (тамбур) загальною площею 3,10 кв.м., приміщення 6 (комірчина) загальною площею 6,60 кв.м., приміщення 7 загальною площею 19,60 кв.м., приміщення 8 загальною площею 18,20 кв.м., приміщення 9 (комірчина) загальною площею 8,60 кв.м., приміщення 10 загальною площею 15,00 кв.м., приміщення 11 загальною площею 37,80 кв.м. Загальна площа приміщень пункту технічного обслуговування дільниці №3 складає 526,70 кв.м., з яких основна площа дорівнює 477,00 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 49,70 кв.м.

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317-319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Імперативними приписами норми статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), а саме:свідоцтво серії НОМЕР_1 , виданого 14.01.2016 р. на суму 53242 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_2 , виданого 15.10.2015 р. на суму 55042,50 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_3 , виданого 14.01.2016 р. на суму 50000 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_4 , виданого 14.01.2016 р. на суму 50000 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_5 , виданого 14.01.2016 р. на суму 50000 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_6 , виданого 14.01.2016 р. на суму 50 000 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_7 , виданого 24.03.2016 р. на суму 2446 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_8 , виданого 24.03.2016 р. на суму 15609 грн.; свідоцтво серії НОМЕР_9 , виданого 01.12.2015 р. на суму 85176 грн. Зазначена інформація підтверджується довідкою виданою Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області за №01-20/1703 від 23.03.2023, в якій крім того зазначено, що свідоцтво серії ХА №054738 видане 29.07.2015 р. на суму 6425 грн. скасоване на підставі рішення Краснокутського районного суду справа №627/909/15-ц від 19.08.2015 р. Свідоцтво серії НОМЕР_10 видане 07.07.2015 р. на суму 80783 грн. скасоване на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.09.2016 р.

Так, листом директора ТОВ «Козіївське» Лісного І. за вих.107 від 02.02.2023 позивачу було повідомлено про те, що нежитлова будівля-курчатник АДРЕСА_1 та нежитлова будівля-пункт технічного обслуговування дільниці №3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно є частинами пайового фонду Козіївського КСП, реорганізованого в ТОВ «Козіївське». Уточнена вартість об`єктів на 01 травня 2001 року, яка затверджена Зборами співвласників 23 червня 2001 року, складає: Курчатник №4 балансова вартість 181787 грн., залишкова вартість 82468 грн.; Пункт технічного обслуговування дільниці №3 складає 139228 грн. (незавершені капітальні вкладення). З листа вбачається, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 майнових паїв члена КСП (майнових сертифікатів), останній дійсно має право на одержання майнового пайового фонду. Зазначено, що керівництво ТОВ «Козіївське» не заперечує щодо виділення ОСОБА_1 в натурі та наданні у власність зазначених вище будівель, проте через неможливість провести засідання комісії з організації та вирішення майнових питань, КСП «Козіївське» рекомендує звернутися до суду для реалізації його права.

У заяві відповідача ТОВ «Козіївське» від 16.05.2023 року направленої на адресу суду, директор ТОВ «Козіївське» Лісний І. повідомляє поміж іншого про те, що виділити в натурі майновий пай ОСОБА_1 наразі є неможливим через відсутність можливості скликати збори співвласників у повному складі через що ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на виділ майнового паю в натурі у позасудовий спосіб, суд вважає за можливе захистити його право у судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача до виділення позивачу спірного майна в натурі та визнання за позивачем права власності на нього, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, що складає 1733,50 грн.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції ТВБВ «ОЩАДБАНК» за № 28 від 09.02.2023, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 3467,00 грн.

Відтак, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та задоволення позову на користь позивача, з відповідача слід стягнути 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, проте, інші 50% сплаченого судового збору позивачу слід повернути з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області про стягнення майнового паю та визнання права власності - задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Козіївське» виділити ОСОБА_1 в натурі майновий пай, що складається з нежитлових будівель: курчатник (циплятник) № 4, загальною площею 1172,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та пункт технічного обслуговування дільниці № 3, загальною площею 526,70 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , право приватної власності на нерухоме майно, що складається з нежитлових будівель, а саме: курчатник (циплятник) № 4, загальною площею 1172,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та пункт технічного обслуговування дільниці № 3, загальною площею 526,70 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Козіївське», місцезнаходження за адресою: вул. Слобожанська (Леніні), 40, с. Козіївка, Богодухівський район, Харківська область, 62011, .

Третя особа - Краснокутської селищна рада Богодухівського району Харківської області, місцезнаходження: вул. Охтирська, 1, смт Краснокутськ Богодухівського району Харківської області, 62002, .

Суддя Бугаєнко І. В.