Справа № 702/498/23
Провадження №2/702/186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря Прилуцької О.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні Монастирищенського районного суду Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ТОВ «Поділля Агропродукт», в якому просила суд зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку, площею 1,7000 гектара, кадастровий № :03:001:0902, яка розташована на території Княжекриницької сільської ради, в селі Івахни, Уманського р-ну, Черкаської обл. та стягнути збитки у формі неотриманих доходів у виді неотриманої орендної плати за 2020 - 2023 роки в розмірі 5133,63 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_4 , після якого прийняла спадщину, а саме земельну ділянку, площею 1,7000 гектара, кадастровий № :03:001:0902, яка розташована на території Княжекриницької сільської ради, с. Івахни, Уманського р-ну Черкаської обл. Навесні 2023 року дізналась, що дану земельну ділянку орендує ТОВ «Поділля Агропродукт». Згідно інформації про державну реєстрацію іншого речового права, під час реєстрації додаткової угоди, від 07.12.2015, яка укладалась між ПАТ «Райз-Максимко» та її батьком ОСОБА_4 вона зазначена державним реєстратором, як орендодавець спірної земельної ділянки, тому вважає, що у неї з відповідачем виникли договірні правовідносини щодо оренди спірної земельної ділянки. Вважає, що відповідач вніс недостовірні відомості до державного реєстру прав власності на нерухоме майно та продовжує незаконно користуватись її земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату, тому вважає, що за період 2020 - 2023 роки виникла заборгованість з орендної плати в сумі 5133, 63 грн. виходячи з того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :03:001:0902 складає 57040, 44 грн., а розмір річної орнендної плати з розрахунку 3% річних від нормативно грошової оцінки земельної ділянки складає 1171 грн. 21 коп.

Ухвалою від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 18.09.2023 від відповідача витребувані оригінали документів, копії яких були додані відповідачем до відзиву на позов.

03.07.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник підтвердив, що 23.11.2010 між ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко» був укладений договір оренди спірної земельної ділянки. 07.12.2015 між ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко» була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 23.11.2010, згідно якої визначений розмір орендної плати 4054, 84 грн. в рік та продовжено строк дії договору оренди до 23.07.2022 р. Пунктом 19 договору оренди землі від 23.11.2010, який був укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко», передбачено, що земельна ділянка може передаватися орендарем в суборенду, без додаткової згоди на те орендодавця, в межах строку договору за умови дотримання умов цього договору. Між ПАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Поділля Агропродукт» 26.09.2017 р. був укладений договір суборенди спірної земельної ділянки. Згідно із Законом України від 24 березня 2022 року, який вступив в дію з 07 квітня 2022 року, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» до п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України були внесені зміни, згідно з якими договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, термін користування яких закінчився після введення воєнного стану, вважаються поновленими без волевиявлення сторін на один рік без внесення відомостей до Державного реєстру, тому відповідач вважає, що ТОВ «Поділля Агропродукт» на законних підставах орендувало спірну земельну ділянку строком до 23.07.2023 року. Пунктом 4.6 Договору оренди встановлено, що орендна плата сплачується до 30 грудня року, за який вноситься плата. Відповідач вважає, що своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату відповідачу у готівковій та натуральній формах, а також сплачував за відповідача податки, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в позовних вимогах відмовити, посилаючись на відсутність заборгованості з орендної плати, а також не використання земельної ділянки після закінчення договору оренди, а саме після 23.07.2023 р.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено ОСОБА_4 , на праві власності, належала земельна ділянка з кадастровим номером № :03:001:0902 /а.с.9/

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко» 30.07.2011 уклали договір оренди спірної земельної ділянки. /а.с. 39/;

02.01.2018 зареєстрована додаткова угода укладена між ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко», згідно якої договір оренди земельної ділянки продовжено до 23.07.2022 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий № :03:001:0902 складає 57926 грн. а розмір річної орендної плати з розрахунку 5% річних від нормативно грошової оцінки земельної ділянки складає 4054 грн. 84 коп. /а.с.10-11/;

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.8/

05.04.2019 між ПАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «Поділля агропродукт» був укладений договір суборенди спірної земельної ділянки з кадастровим номером № :03:001:0902./а.с.10/

04.05.2019 позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво на право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:001:0902, площею 1,7 гектара./а.с.9/.

Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд вбачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2019 - 2023 роки, на підставі відповідно договору оренди землі (з додатковою угодою), а також спору щодо безпідставного користування відповідачем земельною ділянкою.

Відповідно до статей 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором, або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено пунктом 1 частини 1 статті 11 ЦК України.

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року № 161-ХІV (в редакції, яка була чинною на час укладання Договору) (далі Закон № 161-ХІV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. (частина 1 статті 6 Закону № 161-ХІV в тій же редакції).

Статтею 93 ЗК України та статті 1 Закону № 161-ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 13 Закону «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час укладання Договору) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частиною 4 статті 32 Закону «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на час укладання Договору) передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В силу частини 1 статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Таким чином, набувши в порядку спадкування за законом, право власності на передану в суборенду відповідачу спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 набула, відповідно, і усі права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі від 30.07.2011 року.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку (частина 3 статті 148-1 ЗК України).

В матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 повідомляла відповідача про набуття права власності на спірну земельну ділянку.

Між тим в матеріалах справи відсутній договір оренди спірної земельної ділянки від 30.07.2011 року, який був укладений між спадкодавцем ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко».

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про набуті ОСОБА_1 права та обов`язки, які були передбачені договором оренди спірної земельної ділянки від 30.07.2011 року, крім тих, які були передбачені додатковою угодою укладеною між ОСОБА_4 та ПАТ «Райз-Максимко» від 02.01.2018 р., яка була зареєстрована 19.01.2016 р. /а.с.39/.

Під час реєстрації вказаної додаткової угоди було зазначено, що орендодавцем спірної земельної ділянки є позивач ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності, оскільки на час укладання додаткової угоди власником земельної ділянки був ОСОБА_4 , який і укладав додаткову угоду до договору оренди від 07.12.2015р.

У пункті 46.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження №14-436цс19) визначено, що "відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне.

Зазначена додаткова угода до договору оренди від 30.07.2011, передбачає, що орендна плата складає 4054 грн. 84 коп. на рік, що становить 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 57926 грн.

На підтвердження сплати відповідачем орендної плати представник відповідача надав відомість на реалізацію сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за 2020 рік, згідно якої ОСОБА_1 в березні 2021 року отримала сільськогосподарську продукцію на суму 10574 грн. 60 коп. про що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала, але не надала відповідних доказів на спростування отримання сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за 2020 рік.

Між тим матеріали справи не містять договір оренди спірної земельної ділянки від 30.07.2011, тому не можливо встановити, що сторони за договором погоджували можливість сплати орендної плати за землю в натуральній формі.

У статті 15 Закону № 161-ХІV визначено умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (стаття 21 Закону України "Про оренду землі").

Разом з тим, на підтвердження заборгованості з орендної плати в позовній заяві наведено відповідний розрахунок, з яким суд не погоджується, оскільки він був здійснений без врахування умов додаткової угоди до договору оренди землі від 07.12.2015 та без врахування істотних умов договору оренди спірної земельної ділянки від 30.07.2011 р.

Згідно зі статтею 21 Закону «Про оренду землі» ї орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача, на те, що доказом сплати орендної плати є її нарахування ОСОБА_1 , згідно довідки про доходи від 27.06.2023 р. /а.с. 58/. Тобто, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним умов договору оренди спірної земельної ділянки, а саме виплату готівкою орендної плати спадкоємцю ОСОБА_1 з часу набуття нею права власності на земельну ділянку.

Таким чином, ТОВ «Поділля Агропродукт» має заборгованість за оренду земельної ділянки з кадастровим номером № :03:001:0902, власником якої є ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд позбавлений можливості здійснити самостійний обрахунок заборгованості орендної плати з підстав відсутності в матеріалах справи відомостей про набуті ОСОБА_1 , як спадкоємцем, права та обов`язки, які були передбачені договором оренди спірної земельної ділянки від 30.07.2011 року, тому позовні вимоги про стягнення орендної плати за 2020-2023 в розмірі 5133, 63 не підлягають задоволенню за недоведеністю суми заборгованості відповідача.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, площею 1,7 гектара, кадастровий № :03:001:0902, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з додаткової угоди до договору оренди землі від 07.12.2015 року, цей договір було укладено сторонами до 23.07.2022 року, був поновленим на один рік та діяв до 23.07.2023 в силу пп.б ч.1 п.27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, станом на теперішній час строк дії договору оренди землі від 30.07.2011 року сплив, його дія припинилась.

Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення, або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Частиною 1 статті 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати сунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із пояснень представника відповідача, які не спростовані матеріалами справи, суд приходить до висновку про те, що належна позивачу земельна ділянка в теперішній час не використовується відповідачем.

Таким чином, правовідношення між сторонами продовжувало існувати до 23.07.2023 року, після чого правовідношення було припинено.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю спору про право.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судові витрати зі сплати судових витрат покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 141, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» ( Вінницька обл., Жмеринський р-он, смт. Браїлів, вул.. Заводська, 7) про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Черкаського апеляційного суду через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.11.2023 р.

Суддя І.М. Нейло