Справа № 450/464/22 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1964/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни, заінтересовані особи (стягувач) Кредитна Спілка «Кредо», ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї наказом №450/464/22, виданим 25.07.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредо» заборгованість за Кредитним договором №4346А від 10.12.2020 в загальному розмірі 449659,68 (чотириста сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 68 копійок), з яких: 255418,47 грн основна сума боргу; 175227,90 грн відсотки за користування кредитом; 19013,31грн сума подвійної процентної ставки; а також стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредо» понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 6744,90 грн (шість тисяч сімсот сорок чотири гривні 90 копійок), а саме, по 3372,45 грн (три тисячі триста сімдесят дві гривні 45 копійок) з кожного.

В обгрунтування подання покликалася на те, що в неї, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області, перебуває на виконанні виконавче провадження №69751561 з примусового виконання виконавчого листа №450/464/22 від 25.07.2022. Боржник ОСОБА_1 на вимогу виконавця не з`явилася та жодних пояснень усних чи письмових щодо невиконання рішення суду не надала; боржником не вчинено жодних дій, які б були спрямовані на виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження та виконання судового рішення в цілому; не подано приватному виконавцю декларацію про доходи та майно, не надано жодних пояснень щодо причин невиконання судового рішення. З метою виконання рішення суду виконавцем скеровано запити до реєструючих установ, постановами приватного виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника. 01.09.2022 виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідні відомості про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна; згідно відповіді ДФС України боржник отримує дохід в Комунальному некомерційному підприємстві «Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології» за ознакою доходу 101- «Заробітна плата нарахована (виплачена)», в боржника відсутні відкриті рахунки в банках; з відповіді МВС України за боржником не зареєстровано транспортних засобів; 01.09.2022 винесно постанову про арешт коштів разом із запитом про залишок грошових коштів на рахунку (рахунках), що відкриті у банку та скеровано в банки України для виявлення рахунків ОСОБА_1 згідно електронної відповіді банків у боржника наявні відкриті рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», АТ «АКБ «Львів», однак кошти на таких відсутні. Згідно відповіді ГУМС України у Львівській області ОСОБА_1 документована паспортном громадянина України для виїзду за кордон, статус діючий; згідно відповіді Адміністрації ДПС України не виявлено в базі даних відомостей про перетинання кордону боржником з дати виконавчого документа. На неодноразові виклики приватного виконавця від 01.09.2022, 17.10.2022, які отримані боржником згідно повідомлення про вручення, боржник не з`явилася. Примусовий привід до приватного виконавця здійснено не було. Станом на сьогодні заборгованість не погашена, жодних дій, спрямованих на виконання судових рішень боржник не вчинила. А тому вважає, що наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, покладеного згідно виконавчого листа №450/464/22, виданого 25.07.2022 Пустомтівським районним судом Львівської області є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України, до сплати заборгованості.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни, заінтересовані особи (стягувач) Кредитна Спілка «Кредо», ОСОБА_1 , про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що боржником не було вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, а відтак поведінка боржника свідчить про свідому бездіяльність щодо виконання судового рішення. На даний час судове рішення не виконано, незважаючи на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду. Наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, покладеного на неї згідно виконавчого листа № 450/464/22 від 25.07.2022, невиконання боржницею покладених на неї законом обов`язків, вжиття приватним виконавцем передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою для її тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, до сплати нею заборгованості.

Просить ухвалу скасувати та прийняти нову постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 450/464/22 від 25.07.2022.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи,приватний виконавець Ільчишин Л.В. через канцелярію суду подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, однак не долучила до такої доказів на підтвердження зазначеного в заяві, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам відповідає.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року по справі № 331/8536/17-ц.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Усталеним в судовій практиці є те, що в розумінні наведених норм ухиленням, є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов`язків за рішенням суду, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тобто, під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії», скарга N66485/01; рішення Європейського Суду від 11 травня 2021 року за справою «Стецов проти України», скарга N5170/15).

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни перебуває виконавче провадження № 69751561 з примусового виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.04.2022 по справі 450/464/22 за позовом Кредитної спілки «Кредо» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Зазначеним рішенням вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредо» заборгованість за Кредитним договором №4346А від 10.12.2020 в загальному розмірі 449 659,68 (чотириста сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 68 копійок), з яких: 255418,47 грн основна сума боргу; 175227,90 грн відсотки за користування кредитом; 19013,31грн сума подвійної процентної ставки; а також стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредо» понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі по 6744,90 грн (шість тисяч сімсот сорок чотири гривні 90 копійок), а саме, по 3372,45 грн (три тисячі триста сімдесят дві гривні 45 копійок) з кожного.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 31.08.2022 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №450/464/22, виданим 25.07.2022.

01.09.2022 винесно постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках,а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Як вбачається з відповіді на запит №144049863 від 31.08.2022 до Державної фіскальної служби України про отримання джерела доходів боржника фізичної особи, вказано дохід за ознакою 101, однак жодних відомостей про величину такого доходу боржника ОСОБА_1 матеріали подання не містять.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця Ільчишин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні, а приватним виконавцем, не надані докази того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, при цьому маючи реальну можливість його виконання. З наданих матеріалів подання вбачається, що коштів на відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «АКБ «Львів» боржник ОСОБА_1 не має. Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. Таким чином, невиконання рішення суду добровільно у визначений державним виконавцем строк і наявність самого лише зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, якщо не доведений факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки як убачається з матеріалів справи, приватним виконавцем не подано доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчим провадження за виконавчим листом №450/464/22, виданим 25.07.2022. У поданні про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України приватний виконавець покликалася лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням, проте сам факт відкриття виконавчого провадження, при відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчать про необхідність тимчасового обмеження конституційних прав боржника, з поданням про що звернувся приватний виконавець.

Зважаючи на вказане відсутні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недостатню обгрунтованість подання приватного виконавця Ільчишин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , за відсутності належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконує свої зобов`язання, а тому відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України в порядку ст. 441 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 16.11.2023

Головуючий

Судді