єдиний унікальний номер справи 546/1416/23
номер провадження 6/546/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сербіненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лісової А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка Полтавська області матеріали подання Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документу,

УСТАНОВИВ:

Заявник Решетилівський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування клопотання зазначив, що на виконанні у Решетилівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 72624795 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , до складу якого входять виконавчі провадження:

№ 65137829 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької окружної прокуратури заборгованості у розмірі 43 212 грн 06 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 15.04.2021;

№ 65138546 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької окружної прокуратури заборгованості у розмірі 10 881 грн 35 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 15.04.2021;

№ 65400302 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 02.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ СП «Нібулон» заборгованості у розмірі 195 718 грн 40 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 12.05.2021;

№ 68753529 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 100 105 грн 00 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 22.02.2022.

В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити до ДФС України про наявні рахунки в установах банку та місця отримання доходу, запит до МВС України щодо зареєстрованих транспортних засобів. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Згідно відповідей з Державної податкової служби України на ім`я боржника не має відкритих рахунків в банківських установах. Відповідно до відповіді на запит МВС за боржником не зареєстровані транспортні засоби. Боржник неодноразово викликався до відділу ДВС та надавав пояснення, що ніде не працює, можливості погашення заборгованості не має.

Просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього.

Частиною 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Представник Решетилівський ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Надав суду листа в якому просив розглянути подання про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали подання, суд вважає що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

На примусовому виконанні Решетилівському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 72624795 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , до складу якого входять виконавчі провадження:

№ 65137829 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької окружної прокуратури заборгованості у розмірі 43 212 грн 06 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 15.04.2021;

№ 65138546 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кременчуцької окружної прокуратури заборгованості у розмірі 10 881 грн 35 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 15.04.2021;

№ 65400302 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 02.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ СП «Нібулон» заборгованості у розмірі 195 718 грн 40 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 12.05.2021;

№ 68753529 з примусового виконання виконавчого листа № 536/585/18, виданого 26.09.2018 Кременчуцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 100 105 грн 00 коп, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 22.02.2022.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 7, 8 Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Даним Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Відповідно частини 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тобто, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на фізичну особу судовим рішенням, а поведінка боржника, яка полягає в ухиленні останнього від виконання таких зобов`язань.

Таким чином, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачене тимчасове обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року, «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням означає з об`єктивної сторони такі діяння чи бездіяльність боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків.

У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до частин 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При цьому, у поданні не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що обмеження ОСОБА_1 у виїзді за кордон позитивно вплине на виконання боржником зобов`язань по сплаті коштів за рішеннями суду.

Будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник саме таким чином ухиляється від виконання судового рішення виконавцем суду не надано.

Окрім того, на виконання постанов про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 подавались декларації про доходи та майно від 23.04.2021, 27.09.2023.

Як вбачається із наданих матеріалів, здійснювались запити до Державної фіскальної служби України до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, з відповіді вбачається, що за даними Державного земельного кадастру відомостей про наявність зареєстрованих земельних ділянок за боржником ОСОБА_1 на території Полтавської області не виявлено.

Разом з тим, з матеріалів, долучених до подання не вбачається, що було вчинено всіх можливих заходів для виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що наведені обставини у поданні не свідчать про факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, що є підставою для відмови у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 247, 353, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя - І.В. Сербіненко