ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/4119/23
Провадження № 22-ц/821/1414/23
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Скляренко В.М. у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення суду складено 02 серпня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що він являється військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 03 січня 2018 року.

Зазначає, що до 05 травня 2022 року йому була виплачена разова грошова допомога у розмірі 1491 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 540 від 07.05.2022 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою затверджено Порядок використання у 2022 році коштів Державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Відповідач повинен був виплатити разову грошову допомогу у розмірі - 9670 грн. у відповідності до положень ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 р. у справі № 580/5007/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 р. задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, яка передбачена статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій, та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину такої щорічної разової грошової допомоги з урахуванням раніше виплачених коштів.

Вказує, що незаконною відмовою у нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Зазначає, що розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

За кожен місяць порушеного права, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі мінімальної заробітної плати, у січні місяці 2023 р. для працездатних осіб 6 700 грн. (ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Відповідач повинен був виплати щорічну разову допомогу до 5 травня в травні 2022. Станом на червень 2023 р допомога у повному обсязі не виплачена та минуло 13 місяців (13 місяців * 6 700 грн. = 87 100 грн.).

Тому, позивач просить стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на свою користь моральну шкоду в сумі 87 100 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Стягнуто з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 12 грн. 33 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що в даному випадку, протиправність бездіяльності відповідача встановлена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2023 р. у справі № 580/4260/22, а тому вказаний факт не підлягає доказуванню, враховуючи норми частини 4 статті 82 ЦПК України.

Зазначеною бездіяльністю відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушенням його прав.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги той факт, що позивач є фізично здоровою людиною, брав участь у бойових діях, є військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку, що свідчить про те, що позивач володіє високими професійними та особистісними якостями (високий рівень правосвідомості, врівноважений тип характеру та стиль поведінки, належний емоційний стан, стресостійкість, здатність до служби в умовах підвищеного психологічного навантаження.

Також суд бере до уваги розмір не донарахованої та не виплаченої позивачу допомоги (8 179 грн.) і її значущість для майнового стану позивача.

З урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин, характеру спричиненої йому моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди є непропорційним порівняно із характером спричинених моральних страждань, а тому вважає справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн., що буде належним і достатнім засобом грошової компенсації такої шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та вважаючи його таким, що прийнято із порушенням норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить, змінити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року шляхом збільшення розміру моральної шкоди з 1000,00грн. до 5000,00грн.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що на день винесення рішення суду допомога до 05 травня в сумі 9670,00грн. не була виплачена. Дана допомога не виплачена також і на день звернення з апеляційною скаргою.

Також вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги характер завданої моральної шкоди та її тривалість, оскільки виплата станом на сьогодні здійснена не була. У зв`язку з чим можна говорити про триваючий характер завданої моральної шкоди, яка на сьогодні не припинилась.

Вказує, що порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого мало місце погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільнополітичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 18 серпня 2023 року, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вказує, що позивачем не надано до суду доказів щодо заподіяння шкоди його здоров`ю, не надано підтверджень вимушених змін у його життєвих і робочих стосунках, зниження престижу його ділової репутації, інших негативних наслідків моральної шкоди.

Зазначає, що виплата разової грошової допомоги до 5-го травня визначена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», механізм використання цих коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною» для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, встановлений Порядком використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №540 від 07.05.2022, що свідчить про те, що виплата грошової допомоги не належить до самоврядних повноважень органів місцевого самоврядування ( в даному випадку департаменту), а є делегованими. Дана виплата є загальнодержавною пільгою і не може бути змінена департаментом, тому нарахування і виплата останньої здійснювалась департаментом у розмірах, встановлених Порядком та в межах доведених державою кошторисних призначень.

Вказує, що враховуючи викладене, вина департаменту, як органу місцевого самоврядування, у виплаті разової грошової допомоги позивачу в розмірі меншому, ніж передбачено Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відсутня, а тому вимога ОСОБА_1 про стягнення з департаменту моральної шкоди є безпідставною.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

03 серпня 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач)Карпенко О.В., судді Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Карпенко О.В., судді Василенко Л.І., Бородійчук В.Г.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.01.2018р. /а.с. 11/ і є діючим військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку.

Позивач отримав щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня 2022 року у розмірі 1 491 грн.

19 серпня 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити невиплачену частину грошової допомоги розміром п`ять мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Не отримавши відповіді позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі №580/5007/22 визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, яка передбачена статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій, та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину такої щорічної разової грошової допомоги з урахуванням раніше виплачених коштів.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Положеннями статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статей 3, 56 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені у статті 1167 ЦК України, відповідно до положень частини якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема,стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Особливо якщо позивач вважає, що шкоду йому заподіяно.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 23 ЦК України).

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 03.01.2018р і є діючим військовослужбовцем Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі №580/5007/22 визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, яка передбачена статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022 рік у розмірі меншому, ніж п`ять мінімальних пенсій, та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину такої щорічної разової грошової допомоги з урахуванням раніше виплачених коштів.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 стверджував, що незаконною відмовою у нарахуванні щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком йому була завдана моральна шкода, яка полягає, у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого мало місце погане самопочуття, пригнічений настрій.

Також зазначив, що розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та в сукупності з наданими сторонами доказами, надав їм належну оцінку та дійшов обгрунтованого висновку, що протиправна бездіяльності відповідача встановлена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від від 22 червня 2023 року у справі №580/5007/22, а тому вказаний факт не підлягає доказуванню, враховуючи норми частини 4 статті 82 ЦПК України.

Зазначеною бездіяльністю відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушенням його прав.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд вірно врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, а також принципи розумності та справедливості та вірно дійшов висновку, що належним та достатнім засобом грошової компенсації моральної шкоди буде 1000 грн.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з наявними матеріалами справи та , на переконання колегії суддів , є вірними і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки такі доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук