Справа № 404/4756/23
Номер провадження 2/404/1050/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 листопада 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог зазначає, що проживає та користується неприватизованою кімнатою АДРЕСА_2 . Позивач одноосібно здійснює оплату комунальних послуг. Згодом йому стало відомо, що з 14.04.1998 року у зазначеній кімнаті зареєстрований ОСОБА_2 , який жодного дня у кімнаті не проживав, його особистих речей в кімнаті не має, в утриманні та облаштуванні житла участі не приймав. Відповідач не надає коштів на оплату комунальних послуг, не несе витрат на утримання будинкової та прибудинкової території. Місце проживання відповідача позивачу не відомо, тому не має можливості врегулювати спір в досудовому порядку. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 15 жовтня 2008 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 193 від 23.01.2019 року, за адресою АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_2 хоч і зазначений як особа, яка має право на житло за зазначеною адресою, однак жодного дня не проживав у кімнаті, його особистих речей в кімнаті не має, що підтверджується Актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.04.2023 року та 29.05.2023 року, підписаними сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно Акту фактичного проживання та користування кімнатою у гуртожитку від 29.05.2023 року, підтверджено факт вселення ОСОБА_1 на правових підставах та проживання більше п`яти років у кімнаті АДРЕСА_2 .

Позивач одноосібно здійснює оплату комунальних послуг, що підтверджується наданими позивачем квитанціями.

Оскільки за вищезазначеною адресою зареєстрований відповідач, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач вселився у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст. 406 ЦК України.

Згідно із ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (Постанова №702/101/18 від 14.08.2019).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

З таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

На підставі ст. 386, 391, 393, 405 ЦК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Судові витрати залишити по фактично понесеними сторонами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено 15.11.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда