Номер провадження: 22-ц/813/1793/23
Справа № 501/2516/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 адвоката Мажеру Інни Олександрівни на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на спадкове майно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на спадкове майно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання виконавця обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями та правонаступниками боржника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав, за життя, померлому ОСОБА_3 належали:

- 1/3 частина земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0120, за адресою: АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та № 539, виданий 13.06.2014, видавник: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К.);

- 1/3 частина житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 299.6 кв.м., житловою площею 76.9 кв.м. (опис: житловий будинок літ. А, загальною площею - 299,6 кв.м., житловою площею - 76,9 кв.м.; господарські будівлі літ. Г - вбиральня, літ. Д - сарай - тимчасові будівлі; господарські споруди № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4,5 - цистерна, № 6-8 - оглядові колодязі, І покриття), за адресою: АДРЕСА_1 (підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та № 535, виданий 13.06.2014, видавник: Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Тисячна І.К.);

- земельна ділянка, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 (підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ № 672908 від 22.11.2007 року).

Оскільки спадкоємці право власності в установленому законом порядку не реєструють, державний виконавець не може звернути стягнення на це майно, що стало підставою звернення до суду з поданням про звернення стягнення на спадкове нерухоме майно боржників.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року подання виконавця задоволено.

Звернуто стягнення на спадкове нерухоме майно боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОК1111: НОМЕР_1 ), яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

- 1/12 (одну дванадцяту) частину, що складає 1/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0120, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/12 (одну дванадцяту) частину, що складає 1/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 299.6 кв.м., житловою площею 76.9 кв.м. (опис: житловий будинок літ. А, загальною площею - 299,6 кв.м., житловою площею - 76,9 кв.м.; господарські будівлі літ. Г - вбиральня, літ. Д - сарай - тимчасові будівлі; господарські споруди № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4,5 - цистерна, № 6-8 - оглядові колодязі, І покриття), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/4 (одну четверту) частину, що складає 1/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 .

Звернуто стягнення на спадкове нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме:

- 1/4 (одну четверту) частину, що складає 3/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0120, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/4 (одну четверту) частину, що складає 3/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 299.6 кв.м., житловою площею 76.9 кв.м. (опис: житловий будинок літ. А, загальною площею - 299,6 кв.м., житловою площею - 76,9 кв.м.; господарські будівлі літ. Г - вбиральня, літ. Д - сарай - тимчасові будівлі; господарські споруди № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № 4,5 - цистерна, № 6-8 - оглядові колодязі, І покриття), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 3/4 (три четвертих) частин, що складає 3/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 адвокат Мажеру Інна Олександрівна подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу в частині звернення стягнення:

- на належну ОСОБА_2 1/4 (одну четверту) частину, що складає 1/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 ,

- на належну ОСОБА_1 3/4 частин, що складає 3/4 частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2

скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні подання виконавця.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Мажеру Інна Олександрівна просить ухвалу в частині визначення судом набрання нею законної сили змінити, вказавши, що «ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею». В іншій частині ухвалу просить залишити без змін.

Таким чином ухвала підлягає перегляду лише в частині звернення стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 та в частині набрання ухвалою законної сили. В іншій частині ухвала не оскаржена, тому апеляційним судом не переглядається.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 31.10.2023 року на 15.00 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, відсутності клопотань про відкладення судового розгляду, балансу сторін у якнайшвидшому розгляді справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Мажеру Інни Олександрівни задовольнити у повному обсязі відповідно до її обґрунтувань, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-505/074/2008 від 29 липня 2008 року у розмірі 877 965,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 3 654,0 грн.

Вказане рішення не оскаржено та набрало законної сили 26.09.2017 року.

26.09.2017 року видано виконавчий лист (а.с.10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер боржник ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на його нерухоме майно, зокрема на:

- 1/3 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0120, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/3 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :04:005:0070, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Волошиної Д.П. від 25.10.2018 року за вих..№ 126/02-14 спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є його мати ОСОБА_2 у розмірі частки та його дружина ОСОБА_1 у розмірі частки, у тому числі з урахуванням частки майна, від якої відмовився син померлого ОСОБА_4 на користь дружини померлого - ОСОБА_1 та з урахуванням частки майна, від якої відмовився син померлого ОСОБА_5 на користь дружини померлого ОСОБА_1 . Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, відмову від неї або про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались (а.с.28).

Таким чином, спадкоємцями боржника ОСОБА_3 є його мати ОСОБА_2 у розмірі частки спадкового майна та дружина ОСОБА_1 у розмірі частки.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.11.2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 02.07.2019 року, задоволено заяву державного виконавця та замінено боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні на його правонаступників ОСОБА_2 , зобов`язання якої відповідають частини у спадщині та ОСОБА_1 , зобов`язання якої відповідають частини у спадщині (а.с.12-19).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2021 року замінено стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (а.с.20-22).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М. від 13.07.2021 року відкрито виконавче провадження (а.с.24-25) та замінено боржника ОСОБА_3 на його правонаступників ОСОБА_2 , зобов`язання якої відповідають частини у спадщині та ОСОБА_1 , зобов`язання якої відповідають частини у спадщині (а.с.26-27).

При здійсненні виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що належне спадкодавцю та боржнику ОСОБА_3 нерухоме майно, зокрема земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за його спадкоємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2021 року (а.с.29-32).

При цьому, приватний виконавець зазначав, що оскільки за спадкоємцями боржника право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку, звернення стягнення на таке майно з метою погашення заборгованості перед стягувачем є неможливим та посилаючись на ст..440 ЦПК України просив суд вирішити питання щодо звернення стягнення на майно спадкоємців боржника, яке не зареєстроване ними у встановленому законом порядку.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року подання виконавця задоволено. Суд, серед іншого, що не оскаржується, звернув стягнення на майно спадкоємців боржника - земельну ділянку кадастровий номер :04:005:0070, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у такому порядку: частину, що належить у спадковому майні ОСОБА_2 та частини, що належить у спадковому майні ОСОБА_1 , виходячи з часток які вони спадкують, після смерті спадкодавця та з того, що вказана земельна ділянка була особистою власністю боржника.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками районного суду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1, 5-6 ст..48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1, 3-4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч.10-11 ст..440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Матеріалами справи встановлено, що спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу ВЕС №718137, ВЕС №718138, ВСО № 855200, посвідчених приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області і зареєстрованих в реєстрі за №12643, №12648 від 17.10.2006 року та №2416 від 14.03.2006 року, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 672908 від 22.11.2007 року (а.с.57).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, Серії НОМЕР_4 (а.с.56), тобто вказана земельна ділянка набута спадкодавцем у період шлюбу з ОСОБА_1 та є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Такі висновки викладені в постанові ВС від 04.03.2021 року по справі № 343/1294/18.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта ОСОБА_1 , що спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і підстав вважати, що спірне майно належить виключно спадкодавцеві, не має, оскільки презумпція спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, не спростована.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина не на всю, а на частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала йому у спільній сумісній власності з дружиною ОСОБА_1 .

За таких обставин, зважаючи, що із заявою про прийняття спадщини звернулись мати спадкодавця ОСОБА_2 та дружина спадкодавця ОСОБА_1 , а два сина спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились від своєї частки на користь своєї матері та дружини спадкодавця ОСОБА_1 , то частина земельної ділянки буде підлягати спадкуванню ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частини, а ОСОБА_1 у розмірі 3/8.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Оскільки з часу прийняття спадщини, право власності на спірну земельну ділянку за спадкоємцями боржника у встановленому законом порядку не зареєстровано, то з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, зверненню буде підлягати стягнення на спадкове майно боржника ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частини, що складає частку спадщини померлого ОСОБА_3 , а на спадкове майно боржника ОСОБА_1 3/8 частини, що складає частки спадщини померлого ОСОБА_3 .

Щодо доводів представника ОСОБА_2 адвоката Мажеру Інни Олександрівни про невірне зазначення районним судом у резолютивній частині ухвали порядку набрання ухвалою законної сили, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини із зазначенням висновків суду та строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до ст..261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Тлумачення статті 261 ЦПК України, свідчить, що:

- у статті 261 ЦПК України передбачено загальне правило для всіх судових рішень, які постановлюються у формі ухвали. Ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченим для рішення суду (стаття 273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (статті 460, 479, 480, 487 ЦПК України). Можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає;

- ухвала суду за результатами розгляду подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку (ст.. 440 ЦПК України) набирає законної сили за правилами статті 261 ЦПК України. Нормами розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не встановлено іншого порядку набрання законної сили ухвалами, які постановляються за наслідками розгляду подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 лютого 2022 року у справі № 40/5005/7101/2011 зроблено висновок, що:

«процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах вирішуються шляхом постановлення ухвал відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України (щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання), статті 334 Господарського процесуального кодексу України (щодо заміни сторони виконавчого провадження), статті 339 Господарського процесуального кодексу України (щодо оскарження дій/бездіяльності органу державного виконавця/приватного виконавця). Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду (частина 9 статті 240 Господарського процесуального кодексу України). Статтею 235 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Отже, частина 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України пов`язує набрання законної сили ухвалою з її оголошенням в судовому засіданні.

Оголошення судового рішення - це спеціальна стадія його оприлюднення та підстава для набрання ним законної сили. Водночас частина 2 зазначеної статті встановлює набрання законної сили ухвалою з моменту її підписання за умови або постановлення такої ухвали поза межами судового засідання, або неявки всіх учасників справи, або розгляду справи без повідомлення учасників справи. При цьому процесуальний закон не пов`язує набрання законної сили ухвалою суду із моментом складення їх повного тексту, отримання ухвали учасниками справи та закінченням строку на апеляційне оскарження. Враховуючи те, що ухвали суду від 14.12.2020 у справі № 40/5005/7101/2011 були оголошені в судовому засіданні у присутності представника позивача, тому вони набрали законної сили саме з 14.12.2020, а присутні представники були обізнані про результат судового засідання».

Схожі за змістом висновки щодо строку і порядку набрання ухвалами законної сили наведені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 квітня 2019 року у справі № 910/6543/18 та від 30 березня 2020 року у справі № 910/6543/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі №580/3356/20 (адміністративне провадження № К/9901/31235/20), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2023 року у справі № 761/13085/14-ц.

В даному випадку, у справі, що переглядається, ухвала була постановлена за відсутності сторін.

За правилами частини 11 ст.440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Оскільки приватний виконавець та інші учасники справи в судове засідання 28.07.2021 року не з`явилися, то ухвала відповідно до приписів ч.2 ст.261 ЦПК України буде набирати законної сили з моменту її підписання суддею.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково вказав, що ухвала набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Мажеру Інни Олександрівни слід задовольнити та ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року в частині зазначення порядку набрання нею законної сили змінити, вказавши, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Мажеру Інни Олександрівни задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року в частині звернення стягнення на належну ОСОБА_2 частину, що складає частки спадщини померлого ОСОБА_3 та на належну ОСОБА_1 частини, що складає частки спадщини померлого ОСОБА_3 земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 , а також в частині зазначення порядку набрання ухвалою законної сили змінити.

Звернути стягнення на спадкове нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на:

- 1/8 (одну восьму), що складає частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 .

Звернути стягнення на спадкове нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на:

- 3/8 (три восьмих), що складає частки спадщини померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) земельної ділянки, загальною площею 0,079 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :04:005:0070, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 28 липня 2021 року у резолютивній частині щодо порядку набрання ухвалою законної сили викласти у такій редакції: «Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 16.11.2023 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова