Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
639/3838/22: не визначено.
Надіслано судом: 13.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 08.02.2023
Номер судового провадження: 22-ц/818/370/23
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Справа № 639/3838/22 Головуючий суддя І інстанції Труханович В. В.
Провадження № 22-ц/818/370/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: відмова у відкритті провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08лютого 2023року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючогоЯцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальований Ю.М.,

за участю секретаря судового засіданняСупрун Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шамраєва Максима Євгеновича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 рокупро відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шамраєв Максим Євгенович,звернувся з позовною заявою до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив суд:

- визнати незаконним рішення від 28 вересня 2022 року Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у формі Висновку щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року,складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області;

- внести зміни до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року,складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області,а саме:зазначити по батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,свідоцтво про народження НОМЕР_1 ,замість « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 »,а також змінити відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,свідоцтво про народження НОМЕР_1 ,та зазначити замість « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Позов мотивовано тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 до 23 листопада 2021 року.

23 листопада 2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

Однак,як стало відомо позивачеві, ІНФОРМАЦІЯ_3 тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу,у відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_8 .

Як стало відомо позивачеві,04 квітня 2022 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області був складений актовий запис № 23 про народження дитини,в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_6 та по-батькові ОСОБА_9 зазначено « ОСОБА_4 » та видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

05 липня 2022 року позивач звернувся до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про внесення змін до актового запису про народження.

29 жовтня 2022 року позивач отримав від Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Висновок щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року,складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.

Позивач зазначає, що шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний 23 листопада 2021 року,дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 ,тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу та відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є таким,що походить від подружжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2022 року відмовлено у відкритті провадження з огляду на те, що ця справа має розглядатися у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства..

Роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шамраєв М.Є. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 заперечує про внесення змін до актового запису про народження, тобто з обставин справи вбачається спір про право між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 . Також позивач посилався на те, що способом відновлення його порушеного права є внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини за рішенням суду.

Вказує, що позивач посилався на висновок викладений у постанові Верховного суду від 14.04.2021 року у справі №760/24695/19 відповідно до якого якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зазначає, що за загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за якими певна справа підлягає розгляду за правилами то чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір має ознаки публічно-правового та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, який не відповідає обставинам справи, що відповідно до ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно дост. 372 ЦПК Українине перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ст.ст.367,368 ЦПК Україниколегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Устатті 375 ЦПК Українипередбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Устатті 263 ЦПК Українивизначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень -Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)щодо відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, тобто позивач фактично звернувся до суду з вимогами,у зв`язку з діяльністю відповідача як суб`єкта владних повноважень, при цьому з тексту позову вбачається відсутність матеріально-правових відносин між позивачем та відповідачем.

Зазначено, що даний спір має ознаки публічно-правового, тому він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 cт.4ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогамист.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 червня 2018 року (справа № 819/362/16), публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року (справа № 826/27224/15) під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно частини першоїстатті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Положеннями п.п 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 передбачено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством (Правила «Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затвердженихНаказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011р.).

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного станує постанова адміністративного суду.

Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою заявленого позову є відмова Харківського відділу ДРАЦС у Харківському районі та ОСОБА_2 внести зміни до актовому запису № 23 від 04.04.2022 про народження дитини, а саме: зазначити по-батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , замість « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_5 », а також змінити відомості про батька дитини та зазначити замість « ОСОБА_6 » - « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_5 . Частинами першоюі другою статті 19 ЦПК Українипередбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових,сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Відповідно до ст. 50 СК України чоловік має право на батьківство.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленомустаттями 122та125цього Кодексу.

Згідно ст.122СК Українидитина,яка зачатаі (або)народжена ушлюбі,походить відподружжя. Походженнядитини відподружжя визначаєтьсяна підставіСвідоцтва прошлюб тадокумента закладуохорони здоров`япро народженнядружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Відповідно доч.2ст.125СК Україниякщо матита батькодитини неперебувають ушлюбі міжсобою,походження дитинивід батькавизначається: 1)за заявоюматері табатька дитини; 3) за рішенням суду.

За змістом Висновку Харківського відділу ДРАЦС у Харківському районі щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження дитини № 23 від 04 квітня 2022 року цей актовий запис був складений Височанською селищною радою Харківського району Харківської області на підставі заяви відповідачки ОСОБА_2 , без перевірки у Державному реєстрі

Позивач на обґрунтування позову постався на актовий запис № 23 про народження дитини,в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_6 та по-батькові ОСОБА_9 зазначено « ОСОБА_4 », на підставі чого було видано свідоцтво про народження дитини НОМЕР_1 .

Отже спірні правовідносини у даному випадку пов`язані з відмовою відповідачів внести зміни до актового запису про народження дитини щодо батька дитини та по-батькові, та невизнання другим відповідачем батьківства позивача відносно дитини, що визначає мету заявлених вимог позову - захист немайнового права позивача на батьківство відносно вищевказаної дитини.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі на дійсний зміст спірних правовідносин належної уваги не звернув та не застосував релевантну практику касаційного суду щодо визначення належного виду судочинства, в якому мають розглядатися такі спори.

Так, у п.п. 46-49 постанови ВП ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 (провадження 14-408 цс 18) в результаті розгляду аналогічної справи було висловлені наступні правові висновки щодо критеріїв визначення юрисдикції суду для розгляду таких спорів.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другійстатті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскількисуд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором абозакономчи судом у визначенихзакономвипадках.

Відповідно до пункту 2.13 Правилвнесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженіНаказом Міністерстваюстиції Українивід 12січня 2011року №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату.

Натомість у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факт реальної дати народження особи.

У справі, яка розглядається, позивач оскаржує відмову першого відповідача, органу влади, внести вищевказані зміни щодо батьківства до актового запису про народження дитини та просить зобов`язати першого відповідача внести ці зміни до актового запису дитини.

У позовній заяві наявні доводи щодо неправомірності вказаної відмови відповідача у зв`язку з чим позивач просить визнати незаконним рішення від 28 вересня 2022 року Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у формі Висновку щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження № 23 від 04 квітня 2022 року,складеного Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У підставах позову позивач також зазначає про те, що другий відповідач, його колишня дружина ОСОБА_2 , не повідомила про те, що дитина народилась у неї до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу з позивачем, а також заперечує щодо внесення змін про батьківство позивача до актового запису про народження, наполягаючи на судовому порядку розгляду цього питання.

Отже, між сторонами по суті виник спір про батьківство позивача стосовно дитини, яке захищено вищевказаними нормами СК України, а вимоги щодо виправлення реєстрації батьківства є похідними, а тому відповідно вищевказаних правових висновків такий спір має розглядатися у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

При цьому колегія суддів відповідно до ст. 367 ЦПК України вийшла поза межі доводів скарги та звертає увагу на часткову невідповідність заявлених підстав та вимог позову.

У п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити:

зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Той факт, що позивач у підставах позову вказав на те, що він є батьком дитини внаслідок народження дитини до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу та вказав у позові відповідачкою ОСОБА_2 , яка заперечує цей факт, але не сформулював позовної вимоги до неї про визнання свого батьківства відносно дитини є недоліком змісту позовної заяви (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК), який має усуватися судом першої інстанції у передбаченому ч. 1 ст. 185 ЦПК України порядку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже даний спір має ознаки приватно-правового, тому він підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства і не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, як помилково вирішив суд першої інстанції.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими. Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, є такою, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.367,374,379,381,382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шамраєва Максима Євгеновича задовольнити.

Ухвалу Жовтневогорайонного судум.Харкова від01грудня 2022року - скасувати.

Матеріали позову ОСОБА_1 до Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 лютого 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії

І.В.Бурлака.

Ю. М. Мальований.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...