КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/7216/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8597/2023Головуючий у суді першої інстанції - Коваленко І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у вигляді 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 24 602,13 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до умов кредитного договору № 052-2008-873 від 25.03.2008 ОСОБА_1 отримав від АТ «Універсал Банк» кредитні кошти у сумі 44 066,00 шв.франків строком до 10.03.2028 зі сплатою 11,45% річних за користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, а саме - в порядку передбаченому кредитним договором видав відповідачу кредитні кошти шляхом переказу коштів на його рахунок. Відповідачем було порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконувались взяті на себе зобов`язання, банк був змушений звернутись до суду для захисту своїх прошених прав. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2012 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 403 404,16 грн. На даний час, судове рішення не виконано, тому зазначені обставини стали підставою для звернення банку до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-5, 22-26).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.03.2023 у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних відмовлено (а.с. 46-49).

В апеляційній скарзі, АТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо реалізації банком своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на підставі іпотечного договору, оскільки банком було надано до суду всі необхідні документи для вирішення даної справи (а.с. 53-59).

Відзиву від учасника справи не надходило.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» реалізував право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на підставі іпотечного договору. З урахуванням ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги АТ «Універсал Банк» щодо виконання ОСОБА_1 основного зобов`язання є недійсними, не залежно від того чи покрила вартість предмета іпотеки нараховану АТ «Універсал Банк» суму заборгованості.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов кредитного договору № 052-2008-873 від 25.03.2008 ОСОБА_1 отримав від АТ «Універсал Банк» кредитні кошти у сумі 44 066,00 шв. франків строком до 10.03.2028 із сплатою 11,45% річних за користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, 25.03.2008 було укладено договір іпотеки, за яким позичальник - ОСОБА_1 передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, однокімнатну квартиру, загальною площею21,90 кв.м, житловою площею 12,40 кв.м, АДРЕСА_1 .

Крім того, 10.03.2009 та 12.03.2009 між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди до кредитного договору, якими погоджено зміни процентних ставок.

Позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому кредитним договором видав відповідачу кредитні кошти шляхом банківського переказу коштів на його рахунок.

Оскільки, відповідачем було порушено умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування та не виконувались взяті на себе зобов`язання, банк був змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2012 позовні вимоги АТ «Універсал Банк» були задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 403 404,16 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт укладання Кредитного договору № 052-2008-873 від 25.03.2008, факт отримання кредитних коштів та факт порушення умов кредитного договору встановлено судовим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2012 у справі № 2- 2043/2011, тому дані обставини доказуванню не підлягають.

У подальшому, АТ «Універсал Банк» 27.01.2012 було отримано виконавчий документ № 2-2043/2011 за вищевказаним рішенням суду та пред`явлено його до виконання. Документ неодноразово перебував на виконанні:

виконавче провадження № 34270349 (відкрите 17.09.2012, завершене 17.06.2016)

виконавче провадження № 59179437 - відкрито 22.05.2019 року (активне).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Частиною 1 статті 1050 ТТК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, передбачене ч. 2 ст. 625 ПК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за порушення останнім виконання взятого на себе зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц зроблено висновок та зазначено, що: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як встановлено судовим рішенням від 10.04.2012, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятого на себе кредитного зобов`язання, утворилась заборгованість, яка станом на 24.01.2011 складає 48 882,16 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ (курс 8,2526 грн за 1 швейцарський франк) складає 403 404,91 грн, з них:

заборгованість по кредиту - 43 446,09 швейцарських франків, що еквівалентно 357 635,42 грн;

відсотки - 5 504,13 швейцарських франків, що еквівалентно 45 423,38 грн;

підвищені відсотки - 41,94 швейцарських франків, що еквівалентно 346,11 грн.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва 10.04.2012 у справі № 2-2043/2011.

Отже, при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Оскільки, на день пред`явлення позову грошове зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконано, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних, які розраховуються з суми боргу, що зазначена у судовому рішенні від 10.04.2012, і яка відповідачем не оскаржена, за період з 01.06.2020 по 13.06.2022 та становить 24 602,13 грн.

Окрім зазначеного, слід звернути увагу на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем було звернено стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, оскільки весною 2019 року банк звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження та стягнення заборгованості в примусовому порядку шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової вартості предмета іпотеки у розмірі 318 514,00 грн, на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.04.2012 у справі № 2-2043/2011. Станом на 28.03.2023 в рамках виконавчого провадження стягнення на майно боржника не проводилося.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2 481,00 грн, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 721,00 грн, а всього 6 202,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України у м. Києві 05.06.2007, ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Ідентифікаційний код 21133352) суму боргу у вигляді 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 24 602(двадцять чотири тисячі шістсот два),16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України у м. Києві 05.06.2007, ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Ідентифікаційний код 21133352) судовий збір у розмірі 6 202(шість тисяч двісті два),00 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова