Провадження №2/523/3031/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси Местек Д.В., в інтересах якої діє адвокат Чернуш С.М., з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про захист прав споживача, в якій просила:

- визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11вересня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 вцГ 11 вересня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13 квітня 2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

-визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 травня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

-зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 травня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від13 квітня 2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Позов мотивований тим, що 11 вересня 2006 року мiж Акцiонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, згiдно умов якого Банк мав надати Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 75 000,00 дол. США строком до 11 вересня 2025 року, зі сплатою 10,3 % річних. В якості забезпечення позивачем виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 вiд 11.09.2006 року, 11 вересня 2006 року між Акцiонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та позивачем було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситнiковою Ю.Д., зареєстровано в реєстрі №3113. Відповідно до Iпотечного договору іпотекодавець передала в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є приватною власністю іпотекодавця .

16 травня 2008 року між Акціонерним комерцiйним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 , згiдно з умовами якого Банк мав надати Позичальнику кредитні кошти у розмiрi 26 000,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних на строк з 16.05.2008 року по 16.05.2018 року. Того ж дня, Також 16 травня 2008 року мiж Акцiонерним комерцiйним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 вiд 16 травня 2008 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. зареєстровано в реєстрi №2443.

Відповідно до Іпотечного договору іпотекодавець передала наступну іпотеку іпотекодержателю квартиру, загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є приватною власністю іпотекодавця.

15.11.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» було укладено Договір № 2083/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Г.Л. зареєстровано в ресстрi за № 2019, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» передає у власність ТОВ «Укрдебт Плюс», а ТОВ «Укрдебт Плюс» приймає у власність права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, за кредитними договорами ОСОБА_1 .

13 квітня 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, відповідно до умов якого розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року № 1381-IX було встановлено право Позичальника та обов`язок Банку щодо проведення реструктуризації споживчих кредитів наданих в іноземній валюті, при умові якщо позичальник підпадає під наступні критерії:

1. Наявність непогашеного зобов`язання станом на день набрання чинності Законом.

2. Відсутність станом на 01.01.2014 року простроченої заборгованості за кредитним

договором.

3. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується іпотечним майном, а саме: квартирою, яка не перевищує 140 кв.м. та використовується як постійне місце проживання позичальника та у власності позичальника або майнового поручителя відсутнє інше майно.

Також підпунктом 16 пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» було визначено, що:

кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги;

кредитор, до якого перейшли права кредитодавця внаслідок відступлення права вимоги, зобов`язаний надати позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на його вимогу (не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги) належним чином завірену таким кредитором копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги.

На підставі викладеного, в порядку пп. 16 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування позивач звернулася до відповідача з вимогою надати інформацію передбачену вказаним пунктом, однак, запитувані інформація та документи відповідачем надані не були.

Як наслідок, 19.10.2021 року позивач звернулася до кредитора з заявами про проведення зобов`язань за кредитним договором №1 та кредитним договором №2, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих іноземній валюті» № 1381-IX від 13 квітня 2021 року.

В телефонному режимі позивачу повідомили, що їй відмовлено у проведенні реструктуризації в рядку пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», причини відмови не пояснили.

Посилаючись на те, що на вимогу позивача останній не було надано інформації про суму наявної простроченої заборгованості за кредитним договором №1 та кредитним договором №2 станом на 1 січня 2014 року, можна дійти висновку, що у неї була відсутня прострочена заборгованість за кредитними договорами станом на 01.01.2014 року, а тому кредит, відповідає всім критеріям, встановленим п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», які необхідні для проведення реструктуризації зобов`язань за договором про споживчий кредит, у зв`язку з чим позивач вимушена звертатися до суду з вказаним позовом про захист прав споживача.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» в якому останній просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що правонаступником прав та обов`язків за кредитними договорами, укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та договорами забезпечення є ТОВ «Укрдебт Плюс», яке також набуло прав Іпотекодержателя за Договорами іпотеки. Представник зазначив, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитними договорами, ПАТ «Дельта Банк» змушено було звертатися до суду позовами про стягнення заборгованості: 07.10.2013 року до Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення боргу за кредитним договором №0 від 16 травня 2008 року (справа 523/15460/13-ц); 29.12.2012 року до Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення боргу за кредитним договором 0 від 11 вересня 2006 року (справа 1527/20068/12). Справи перебувають на розгляді у суді.

Підставою звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду за захистом своїх майнових прав та інтерес була саме наявність протягом тривалого часу простроченої заборгованості за вказаними кредитними договорами. Тому, твердження ОСОБА_1 про відсутність у неї простроченої заборгованості станом на 01 січня 2014 року не відповідає дійсності. У зв`язку з вказаним ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» як кредитором було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість провести реструктуризацію по кредитним договорам, оскільки не має законних підстав для задоволення заяви про проведення реструктуризації. (а.с. 115-116).

В судовому засіданні позивач та її представник просили задовольнити позовні у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» - Земляков О.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Укрдебт Плюс» є правонаступником прав та обов`язків за кредитними договорами про надання споживчого кредиту №0 від 11вересня 2006 року та №0 від 16 травня 2008 року, укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та договорами забезпечення є ТОВ «Укрдебт Плюс», яке також набуло прав Іпотекодержателя за Договорами іпотеки (а.с.11-20, 21-25, 26-34, 35-38, 45-54).

13 квітня 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, відповідно до умов якого розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

12 травня 2021 року позивач, через засоби поштового зв`язку, звернулася до ТОВ «Укрдебт Плюс» з вимогою в порядку визначеному підпунктом 16 пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (а.с.54-57).

12 жовтня 2021 року позивач звернулася до ТОВ «Укрдебт Плюс» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитними договором згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року (а.с.5859, 60-61).

Повідомленням від 22 жовтня 2021 року ТОВ «Укрдебт Плюс» відмовлено у реструктуризації Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 11.09.2006 року з підстав пропущення строку на проведення реструктуризації зобовязань (а.с.121).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У даній постанові Верховний Суд України висловив позицію, що порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та реальну можливість захисту порушеного права, зокрема і реальну можливість примусового виконання.

Судом встановлено, що спірні правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнено пунктом 7 такого змісту:

"7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:

1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:

наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;

відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;

2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:

у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;

у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;

у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.

Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.

Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.

У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом;

4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:

прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;

найменування кредитодавця (повне або скорочене);

інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);

інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);

інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;

документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, Верховним Судом у постанові від 28.01.2021 у справі № 910/17743/18.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, та заперечень відповідача, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі .

Сторона відповідача заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що у позивача існувала прострочена заборгованість по кредитному договору станом на 01.01.2014 року, що підтверджується довідкою б/н та без дати складення (а.с.120), яка не була надана позивачеві. Суд відхиляє зазначений доказ як такий що не відповідає ст. 79 ЦПК України.

Саме дії відповідача з ненадання всієї наявної інформації визначеної п.п.16 п.7 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» порушили право позивача на реструктуризацію зобовязань позичальника.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1 816,00 грн., оскільки позивач на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про захист прав споживача- задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 11вересня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 вцГ 11 вересня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13 квітня 2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) щодо проведення реструктуризації кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 травня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (; м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 травня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого у зобов`язаннях є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», та ОСОБА_1 , на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від13 квітня 2021 року та пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на користь держави 1 816,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

Суддя