Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 09.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1214/2023
справа №359/7380/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чирки С.С.,

у справі за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У вересні 2020 року до суду звернулось АТ "Державний ощадний банк України" з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вимоги позову обгрунтовує тим, що 06 травня 2019 року (в позовній заяві помилково вказано 2020 року) між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу №413564/050916.

За умовами договору клієнту встановлено кредитну лінію в розмірі 17 100,00 гривень.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за договором, відповідно до розрахунку заборгованості за договором станом на 13 травня 2019 року загальна сума заборгованості за договором становить 13 684,37 гривень, з яких:

12 030,58 гривень - заборгованість по основному боргу;

1 512,23 гривні - заборгованість по сплаті процентів та комісії за користування кредитом;

83,25 гривень - пеня;

49,56 гривень - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу;

8,75 гривень - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по процентам.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість у розмірі 13 684,37 гривень. Розподілити судові витрати.

06 квітня 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява представника АТ "Ощадбанк" про заміну відповідача.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року, занесеної до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника АТ "Ощадбанк" Світич П.В. про заміну відповідача. Замінено відповідача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його спадкоємицю ОСОБА_1 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ "Державний ощадний банк України" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент розгляду справи свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а тому позивач не міг пропустити строк звернення з вимогою до спадкоємця, оскільки такий строк обчислюється з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Вказує, що позивач, дізнавшись про смерть ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про заміну неналежного відповідача. Враховуючи те, що статтею 1218 ЦК України не конкретизовано спосіб пред`явлення вимоги, то пред`явлення позову до спадкоємця може бути одним із способів пред`явлення такої вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду у справах №607/98/17 від 19 лютого 2020 року, 976/617/17 від 03 листопада 2020 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ "Ощадбанк" задовольнити в повному обсязі.

Розподілити судові витрати.

06 вересня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

Вказує, що скаржник не вірно трактує положення статті 1218 ЦК України. AT «Державний ощадний банк Україна» було відомо про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ще в січні 2020 року, оскільки відразу після відкриття спадщини нотаріус повідомив листом AT «Державний ощадний банк Україна» про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З часу направлення нотаріусом позивачу листа з інформацією про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 позивач не звернувся з вимогою ні до нотаріуса, ні до відповідачки, а тому встановлений статтею 1218 ЦК України пропущено.

Вказує, що під час розгляду справи позивач вказав, що AT «Державний ощадний банк Україна» дізнався про смерть ОСОБА_2 25 січня 2021 року. 25 травня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області до участі у справі в якості відповідача було залучено спадкоємицю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . Однак, позивач, AT «Державний ощадний банк Україна» не скористався своїм правом, передбаченим статтею 1281 ЦК України та не пред`явив своєї вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини.

Вказує, що у AT «Державний ощадний банк Україна» відсутнє право на звернення до суду з відповідним позовом до ОСОБА_1 до звернення до спадкоємців із вимогою задовольнити вимоги шляхом одноразового платежу в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Така вимога зі сторони банку ОСОБА_1 не надсилалася, отже і позов позивача є передчасним. У випадку невиконання ОСОБА_1 претензії банку задовольнити шляхом одноразового платежу його вимогу, у банку виникне право на звернення до суду з позовом про накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю в натурі, а не із позовом про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до змісту частини 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Звертає увагу, що не отримала свідоцтва про право на спадщину, оскільки 28 червня 2021 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Лазоренко Л.Є., розглянувши прохання відповідачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відмовила у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії з підстав відсутності оригіналів документів на будь-яке спадкове майно.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №976/617/17 від 03 листопада 2020 року, №6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, №6-33цс15 від 08 квітня 2015 року та №14-53 цс18 від 17 квітня 2018 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

19 вересня 2022 року надійшла відповідь АТ "Державний ощадний банк України" на відзив, який фактично дублює позицію, викладену в апеляційній скарзі. Звертає увагу, що в матеріалах спадкової справи знаходиться запит приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Лазоренко Л.Є., який мав бути адресований AT «Ощадбанк» про надання інформації щодо наявності в AT «Ощадбанк» грошових рахунків на ім`я померлого.

Проте, даний запит не містить вихідного реєстраційного номера, дати запиту, а також відсутні докази його направлення на адресу AT «Ощадбанк». Також в матеріалах спадкової справи відсутня відповідь Банку на запит приватного нотаріуса, відповідно AT «Ощадбанк» зазначений запит не отримував. Отже запит приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Лазоренко Л.Є., який до AT «Ощадбанк» не направлявся, вважати як доказ повідомлення AT «Ощадбанк» про смерть ОСОБА_2 неможливо.

Також вказує, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

В судовому засіданні представник позивача Світич П.В. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідачки адвокат Чемерис І.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що АТ «Державний ощадний банк Україна» не надавав суду доказів на підтвердження того, що він до 25 липня 2021 року звернувся до ОСОБА_1 із вимогою, як до спадкоємця ОСОБА_2 , у строки, встановлені частиною другою та третьої статті 1281 ЦК України, а тому, позивач втратив право вимоги до спадкоємців після смерті ОСОБА_2 . Також суд першої інстанції зробив висновок, що до видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого неможливого визначити реальну вартість спадкового майна та коло правонаступників боржника у даних кредитних відносинах, визначити обсяг їх відповідальності за зобов`язаннями боржника, а в цій справі не видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Установлено, що 06 травня 2019 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) на підставі заяви № 413564/050916 від 06 травня 2019 року (а.с.10-11).

З даних розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 05 травня 2020 року установлено, що сума заборгованості за договором №7391040 від 06 травня 2019 року становить 13 684,37 гривень, що складається з основної заборгованості за кредитом у розмірі 12 030,58 гривень; загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1 512,23 гривень, пеня за несвоєчасне погашення основного боргу 56,25 гривень, пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26,60 гривень, розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 49,56 гривень, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 8,75 гривень (а.с.7-9).

З даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №8 установлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48-49). Вказана обставина підтверджується також даними свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.74).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу вказаної норми слід зробити висновок, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Відповідно до статті 42 ЦПК України учасниками справи у справах позовного провадження є сторони, треті особи.

Статтею 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Аналіз вищенаведеного дозволяє зробити висновок, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини 1 статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі - спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Відтак, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Разом з тим, зазначивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права при розгляді цієї справи, апеляційний суд уважає, що оскаржуване судове рішення конкретно у цій справі, з урахуванням певних виключних обставин та конкретних дій суду, не підлягає скасуванню із закриттям провадження, врахувавши таке.

Як вказує Європейський суд з прав людини, у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Апеляційний суд бере до уваги те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а залучена до участі у справі спадкоємиця померлого позичальника не заперечувала проти вчинення судом таких процесуальних дій, активно приймала участь у процесі.

Крім того, відповідно до частини першої статі 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який закликає до зрозумілості норм, що застосовуються у будь-якій справі і до ясності гарантій для забезпечення об`єктивності та відкритості, запобігання сваволі суддів при вирішенні конкретних справ.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, що є принципом остаточності судового рішення.

Аналогічні висновки про застосування норм права викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другоюі третьою цієїстатті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків.

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19).

Установлено, що 06 квітня 2021 року на електронну адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла заява представника АТ "Ощадний банк України" Світич П.В. про заміну відповідача у справі. Заяву мотивовано тим, що 25 січня 2021 року з ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_2 (а.с.138-141).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2021 року, занесеної до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника АТ "Ощадбанк" Світич П.В. про заміну відповідача. Замінено ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його спадкоємицю ОСОБА_1 .

Висновок суду про те, що після відкриття спадщини нотаріус повідомив листом АТ «Державний ощадний банк України» про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не ґрунтується на належних та допустимих доказах, оскільки наявність у спадковій справі копії такого звернення без зазначення його дати, вихідного реєстраційного номера, а також підтвердження його відправлення та отримання адресатом не свідчить про повідомлення АТ "Державний ощадний банк України" про відкриття спадщини.

Відтак, колегія суддів констатує, що матеріалами справи не підтверджено того факту, що АТ "Державний ощадний банк України" раніше 25 січня 2021 року було обізнане про смерть ОСОБА_2 .

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що позивачем не пред`явлено вимогу до спадкодавця протягом установленого законом строку, колегія суддів звертає увагу на таке.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

За таких обставин, апеляційний суд уважає, що звернення безпосередньо до суду із заявою про процесуальне правонаступництво слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України.

Аналогічний за своїм змістом висновок про застосування норм права викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження № 14-48гс20).

Враховуючи, що у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, банк звернувся із заявою про заміну відповідача правонаступником 6 квітня 2021 року, матеріали справи не містять даних про те, що позивачу було відомо про відкриття спадщини раніше січня 2021 року, відтак помилковими є висновки суду першої інстанції в тій частині, що кредитор не виконав вимоги статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення вимоги спадкоємцям позичальника в строк до 25 липня 2021 року та втратив право такої вимоги.

Вказане дає підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 1281 ЦК України, відтак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

З даних заяви №76 від 24 грудня 2019 року убачається, що ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73).

З матеріалів справи також убачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Бориспільська міська рада Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.91,92).

Згідно даних постанови від 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Лазоренко Л.Є. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з посиланням на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме/рухоме майно ( а.с. 129).

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Проте матеріали справи не містять відомостей про обсяг та вартість спадкового майна, що входить до складу спадщини, а у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідачці відмовлено.

Таким чином апеляційний суд робить висновок, що за обставин цієї справи не відбулось правонаступництво у відповідних матеріальних правовідносинах, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Оскільки апеляційний суд відмовляє у задоволенні позовних, перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...