РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на частку у праві власності на квартиру, -

встановив:

позивач звернулась з позовом до відповвідачів про визнання права власності на частку у праві власності на квартиру. Позов обґрунтовує наступними обставинами. ОСОБА_2 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 є її сином та дочкою, а ОСОБА_4 дружина ОСОБА_6 її невісткою. На підставі свідоцтва про право на спадщину їй за законом належить 1/6 частка квартири, успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_7 , а також фактично належить 1/6 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 22.11.1999 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів. Відповідачам кожному фактично належить по 1/6 частці квартири. Крім цього, до 08.12.2003. року ще одним співвласником квартири з такою ж часткою був її внук ОСОБА_8 , який помер. Спадщину після ОСОБА_8 прийняла позивачка, його баба як спадкоємець другої черги. Починаючи з 1999 року і по час смерті ОСОБА_8 постійно проживав з нею. Станом на 01.01.2004 року спадкоємці ОСОБА_8 за законом батьки ОСОБА_6 і ОСОБА_4 спадщину не прийняли, так як проживали за іншою адресою і не подали заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ОСОБА_8 які б прийняли спадщину після нього немає. Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за нею право власності на належну їй спадщину після смерті смерті ОСОБА_8 , яка складається з 1/6 частини квартири по АДРЕСА_2 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 року відкрито провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.

02 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_5 в якому зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 визнає повністю, просить позов задоволити.

02 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якому зазначають, що позовні вимоги позивачки визнають в повному обсязі, на вказане майно не претендують, просять позов задоволити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, заслухавши думку представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 22.11.1996 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №283 від 16.11.2021 року спадкоємцем 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 є його дружина ОСОБА_2 .

Згідно довідки ЛКП «Вулецьке» від 17.05.2021 року №332, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають двоє людей: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво серії НОМЕР_2 , актовий запис №2385), батьками якого вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які 23.04.1971 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис №155, згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №7860.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, оціночна вартість квартира АДРЕСА_1 становить 291 2556,34 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ч. 1ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому, частиною 1ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 1, 2 ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток в праві спільної сумісної власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників.

Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику в справах за позовами про захист приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за йогоборгами,відкриття післянього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, з урахуванням положень ч.3 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки відповідачі визнали повністю позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Враховуючи визнання відповідачами позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідачів в користь позивача слід стягнути 50% судового збору та повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на частку у праві власності на квартиру - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 2 475 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) гривень 67 копійок.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 2 475 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) гривень 67 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 1: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач 2: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Відповідач 3: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Ванівський Ю.М.