Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

Іменем України

№ 610/748/23

№ 2/610/299/2023

16 листопада 2023 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

секретаря: Виноградської О.В.,

розглянувши в місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР»», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

21.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості у розмірі 53720,36 грн.

В обґрунтування позову вказує про те, що 09.01.2015 між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір про надання та використання платіжної картки №200185818, шляхом подачі заяви (оферта). Також, на вимогу банку ним було укладено договір добровільного страхування життя, як держателя платіжної картки ПАТ «Банк Михайлівський» № NSK200185818 від 09.01.2015. користування кредитними коштами за кредитним договором від 09.01.2015 призвело до утворення поточної заборгованості у розмірі 18414,95 грн., право вимоги якої було відступлено ПАТ «Банк Михайлівський» на користь ТОВ «ФК «Плеяда» на підставі договору факторингу № 1905 від 19.05.2016, яка в свою чергу права вимоги за кредитним договором відступило ТОВ «ФК «Фагор», згідно договору факторингу № 1 від 20.05.2016, про що йому було повідомлено директором Департаменту ризик-менеджменту ПАТ «Банк Михайлівський» та директором ТОВ «ФК «Плеяда». У червні 2023 позивач дізнався про існування оспорюваного виконавчого напису, коли з`ясовував причину арешту його коштів, які перебувають на банківських рахунках. Проте, кредитний договір № 200185818 від 10.05.2016 з ПАТ «Банк Михайлівський» він не укладав, а лише уклав договір на користування кредитними коштами для придбання побутової техніки 09.01.2015.

На думку позивача вказаний виконавчий напис вчинено незаконно, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність вимог стягувача. Разом із тим, позивач зазначив, що відповідачем, всупереч вимогам закону, не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача (нотаріально посвідченого договору кредиту), а приватний виконавець помилково не перевірив зміст договору, перебіг строку, протягом якого можливе здійснення виконавчого напису, та стягнув спірну заборгованість без надання документів на підтвердження правильності здійснених розрахунків заборгованості, у зв`язку з чим оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства

Також одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів, яке ухвалою від 04.10.2023 задоволено, витребувано у Київського обласного державного нотаріального архіву та приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. оформлені відповідно до правил діловодства копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 74946.

Але, Київським обласним державним нотаріальним архівом та приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. не виконано вищевказану ухвалу про витребування доказів, яку ними було одержано (а.с. 82, 93).

Позивач надав заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 65).

Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 61, 81, 83), однак його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить отримання ним судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 64, 91), однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою його місця знаходження, однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явився (а.с. 59, 60, 84, 85), про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності причин неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило.

Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

09.01.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання та використання платіжної картки № 200185818 шляхом подачі заяви (оферта), за умовами якого ПАТ «Банк Михайлівський» відкрив йому поточний рахунок з використанням платіжної картки з лімітом кредитної лінії 24793,16 грн. на умовах, визначених Договором. Крім того, 09.01.2015 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток № NSK200185818 (а.с. 14-16).

31 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 74946, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР», якому ТОВ «ФК «ФАГОР»» відступлено право вимоги за Договором факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200185818 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 в розмірі 53720,36грн., з них: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14115,53 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 37904,83 грн., заборгованості за нарахованою пенею у розмірі 850,00 грн., плати за вчиненням виконавчого напису, загальної суми, що підлягає стягненню 53720,36 грн (а.с. 11).

Разом із тим, судом встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4 та на підставі підпунктів «е», «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особами, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано (а.с. 66).

На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. 21.02.2022 відкрито виконавче провадження (ВП № 68710659) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 53720,36 грн. (а.с. 27-28).

21.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с. 29).

У відповідності до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

На підставі пп. 2.1, 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимоги стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Суд позбавлений можливості встановити, чи надавались нотаріусу документи, передбачені переліком документів, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду ніяких документів з цього приводу, тому ця інформація є непідтвердженою.

Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував лише виконавчий напис нотаріуса, в якому вказано про наявність заборгованості перед ТОВ «ФК «АВАНСАР»».

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та його розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості та повідомлень про заміну кредитора, а також відсутнє підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, «п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17 та постанові ВП ВС від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 31.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 09.01.2015, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 31.05.2021 він не мав правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем.

Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд також зазначає, що за ухвалою від 22.08.2023 було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 74946, вчиненого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., що здійснюється в межах виконавчого провадження № 68710659, відкритого 21.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 53720,36 грн, до набрання законної сили рішенням суду(а.с. 45, 46).

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

05.08.2023 між адвокатом Гуцал М.І. і Тарасюком А.Г. укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно з актом приймання наданої адвокатом правової допомоги від 12.08.2023 та квитанції про отримання коштів, вартість послуги склала усього 3000 гривень, які були сплачені позивачем на користь адвоката Гуцал М.І. (а.с. 20-26).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом Гуцал М.І. обсяг послуг з їх вартістю 3000 грн., враховуючи фактичний вид правової допомоги (попереднє опитування Клієнта щодо обставин, за яких склалися спірні правовідносини, та відбір документів, що мають доказове значення 1 година; вивчення та аналіз законодавчих та підзаконних норм, якими врегульовано спірні правовідносини 2 години; вивчення та узагальнення судової практики з вирішення спорів з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, який не підлягає виконанню 2 години; складання позовної заяви 0 4 години; складання заяви про забезпечення позову 2 години; складання клопотання про витребування доказів від третіх осіб на стороні відповідача 2 години) складністю справи, затраченим часом на надання таких послуг.

Таким чином, внаслідок задоволення позову судові витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1073,60 грн., за подання заяви про забезпечення позову 536,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 158, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 травня 2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 74946, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 53720,36 гривень.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» на користь держави 1610,40 гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР», місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, б. 2Б офіс 501/5, .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, місце знаходження: 61001, м. Харків, майдан Захисників України, б. 7/8, перший поверх.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, б. 6/5.

Головуючий В.М. Стригуненко