справа № 361/91/22
провадження № 2/361/910/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області про скасування наказу та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 70-к/тм від 08 листопада 2021 року директора Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі ЗОШ № 9) Турковської О.В. Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, допустити її (позивача) до роботи та стягнути із ЗОШ № 9 на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2021 року по день ухвалення судом рішення.

В обґрунтування позову зазначала, що вона із 24 жовтня 2016 року працює на посаді вчителя англійської мови у ЗОШ № 9. Із вересня 2021 року керівництво ЗОШ № 9 почало вимагати від неї надання особистої медичної інформації стосовно вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, та обмежували її право як працівника щодо повноцінної роботи. 13 жовтня 2021 року вона надала директору ЗОШ № 9 Турковській О.В. письмову заяву про заборону розголошувати її особисті дані. 05 листопада 2021 року директор ОСОБА_2 надала їй акт № 164 від 05 листопада 2021 року для ознайомлення, у якому було зазначено, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку встановленому законом, працівники будуть відсторонюватися від роботи та її попередили, що у випадку ненадання медичного висновку або документа, який підтверджує отримання профілактичного лікування вакцинацію, її буде відсторонено від роботи. Від підпису цього акта вона відмовилася. 08 листопада 2021 року наказом за № 70-к/тм директора ЗОШ № 9 Турковської О.В. Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, її відсторонено від роботи. Позивач вважає, що цей наказ безпідставним, незаконним і таким, що порушує її конституційні права, право на працю. Крім того, відсторонення від роботи без збереження заробітної плати несе загрозу життю і здоров`я, оскільки це не лише позбавляє засобів існування, соціальних гарантій, а й унеможливлює отримання допомоги через Центр зайнятості чи працевлаштування в іншому місці, тому вважає, що з відповідача на її користь також підлягає стягненню середній заробіток за весь час відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року по день ухвалення судом рішення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ющенко Н.О. у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій зазначала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила суд їх задовольнити, розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ЗОШ № 9 Турковська О.В. у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд здійснити розгляд справи за відсутності сторони відповідача, врахувати заперечення, викладені у відзиві на позов, у якому, посилаючись на те, що оспорюваний позивачем ОСОБА_1 наказ було видано відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних захворювань, постанови Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09 грудня 2020 року № 1236 та постанови Кабінету Міністрів України Про внесення змін до постанови № 1236 від 20 жовтня 2021 року № 1096, які зобов`язують керівників установ, організацій, підприємств забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 та відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників. При цьому, ОСОБА_1 була попереджена про наказ Міністерства охорони здоров`я Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням від 04 жовтня 2021 року № 2153, який набрав чинності 08 листопада 2021 року, відповідно до якого її професія належить до переліку працівників які підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, винятки становлять особи, які мають абсолютні противопоказання до вказаної вакцинації. Дана інформація була доведена до відома ОСОБА_1 , однак довідки про протипоказань до зазначеного щеплення позивач не надала, тому 08 листопада 2021 року згідно із вимогами законодавства видано наказ № 70-к/тм Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, яким позивача відсторонено від виконання професійних обов`язків. Просила суд у позові відмовити.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2016 року наказом № 291 директора ЗОШ № 9 позивач ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду вчителя англійської мови за строковим трудовим договором по 31 серпня 2017 року, а з 01 вересня 2020 року вона наказом № 93/1 від 28 серпня 2020 року переведена на цю посаду на постійне місце роботи, що підтверджується записами із ксерокопії трудової книжки.

05 листопада 2021 року директором ЗОШ № 9 Турковською О.В, заступником директора Кошевьоровою Т.Л., секретарем Блудшою Н.М., медичною сестрою ОСОБА_3 складено акт за № 164.

Зі змісту цього акта вбачається, що працівнику ЗОШ № 9 ОСОБА_1 повідомлено про те, що наказом № 2153 Міністерства охорони здоров`я, який набирає чинності 08 листопада 2021 року, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, та відповідно до цього наказу № 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, у тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Позивачу ОСОБА_1 роз`яснено, що з 08 листопада 2021 року директор ЗОШ № 9 зобов`язаний відсторонити від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від обов`язкового профілактичного щеплення, виняток становлять особи, які мають абсолютні протипоказання до вказаної вище вакцинації та надали висновок лікаря щодо наявності таких протипоказань. Запропоновано ОСОБА_1 не пізніше 08.00 год. 08 листопада 2021 року надати особисто директору ЗОШ № 9 медичний висновок або документ, що підтверджує отримання нею курсу вакцинації. В іншому випадку буде виданий наказ про відсторонення ОСОБА_1 від виконання нею службових обов`язків.

Також із зазначеного акта вбачається, що позивач ОСОБА_1 від надання пояснень, проставлення дати і підпису відмовилася.

08 листопада 2021 року директором ЗОШ № 9 Турковською О.В. був виданий наказ за № 70-к/тм Про відсторонення від виконання професійних обов`язків працівника, який не отримав щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, яким ОСОБА_1 , вчителя англійської мови, відсторонено від виконання професійних обов`язків без збереження заробітної плати до моменту надання нею директору ЗОШ № 9 медичного висновку або документа, що підтверджує отримання курсу вакцинації.

У даному наказі позивач ОСОБА_1 зазначила, що вона з умовами не згодна.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала директору ЗОШ № 9 заперечення на зазначений вище наказ № 70-к/тм, у яких вимагала негайно припинити відносно неї обмеження її конституційних прав.

Будь-якої відповіді директора ЗОШ № 9, на ці заперечення позивача ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що наказ директора ЗОШ № 9 від 08 листопада 2021 року № 70-к/тм порушує її конституційні права, звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Із аналізу вказаної норми слідує, що перелік випадків відсторонення працівників від роботи, що визначений законодавцем не є вичерпним і може визначатися як законом, так і підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, на підставі наказу № 521 від 25 лютого 2020 року Міністерства охорони здоров`я України Про внесення зміни до Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено COVID-19 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

04 жовтня 2021 року на виконання ст. 10 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я, ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, Міністерством охорони здоров`я України був виданий наказ № 2153 Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, яким затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі Перелік № 2153) (чинні на час виникнення спірних правовідносин та зупинено до завершення воєнного стану в Україні згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України № 380 від 25 лютого 2022 року).

Відповідно до зазначеного Переліку № 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до примітки Переліку № 1253 обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень.

Відповідно до п. 416 постанови № 1236 від 09 грудня 2020 року Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який доповнено згідно з постановою Кабінетів Міністрів № 1096 від 20 жовтня 2021 року (у редакції на час виникнення правовідносин), керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 04 жовтня 2021 року № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до ст. 46 КЗпП України, ч. 2 ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та ч. 3 ст. 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці та ч. 3 ст. 5 Закону України Про державну службу; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються.

При розгляді даної цивільної справи судом враховуються правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду (далі ВП ВС) у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21.

У вказаній постанові ВП ВС звернула увагу, що, встановивши обов`язковість щеплення проти COVID-19 для окремих категорій працівників як умову продовження виконання ними трудових обов`язків, держава намагалася досягнути легітимної, в розумінні п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, мети запобігання подальшому поширенню хвороби, попередження важких ускладнень у хворих на COVID-19, мінімізації серед них кількості летальних випадків.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини втручання вважатиметься необхідним у демократичному суспільстві для досягнення легітимної мети, якщо воно відповідає нагальній суспільній необхідності та є пропорційним цій меті, тобто дозволяє її досягнути найменш обтяжливими для людини засобами. У кожній конкретній ситуації треба з`ясовувати, наскільки захід втручання у відповідне право був виправданим.

Нагальна необхідність вжиття державою у 2021 році заходів для захисту здоров`я населення (зокрема, для попередження поширення коронавірусу SARS-CoV-2, мінімізації ризиків ускладнень і смертності у хворих на COVID-19) не викликає сумнівів. Проте слід з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети.

Також ВП ВС у вказаній справі зауважила, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19, і відповідно для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки із Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як: кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих); форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19.

ВП ВС при розгляді зазначеної справи № 130/3548/21 дійшла висновку, що при розгляді подібних справ суди повинні враховувати, що суспільні інтереси превалюють над особистими, однак лише тоді, коли втручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті).

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясовувати наявність наведених вище та інших факторів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює вчителем англійської мови у ЗОШ № 9, тобто є педагогічним працівником закладу загальної середньої освіти, вказана професія віднесена до посад тих працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, зокрема й COVID-19.

Загальновідомим фактом є те, що виконання посадових обов`язків вчителя пов`язане з постійним, протягом робочого дня, перебуванням на території навчального закладу, що у свою чергу безпосередньо пов`язано із постійним контактом із учнями та працівниками школи, тобто умови праці позивача, у яких вона виконує трудові обов`язки, збільшують вірогідність зараження COVID-19 як самого позивача, інших працівників та учнів школи (дітей).

Позивач не надала директору ЗОШ № 9 документи про щеплення чи документ, що підтверджує наявність протипоказань до такого щеплення, а тому була відсторонена від роботи.

Отже, директор ЗОШ № 9, видавши оспорюваний наказ від 08 листопада 2021 року № 70-к/тм про відсторонення позивача ОСОБА_1 від виконання професійних обов`язків, застосувала порядок відсторонення, який передбачений нормативно-правовими актами, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, що переслідувало легітимну мету, було нагально необхідним і пропорційним такій меті та є виправданим.

Крім цього, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 331/5291/19, у якій зазначено, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто, у даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим.

Отже, держава, встановивши відсторонення працівників освіти від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й дітей. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має виправдану мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином, відмова позивача у справі ОСОБА_1 від проведення щеплення проти COVID-19 або надання нею медичних документів про протипоказання щодо такого щеплення, не сприяла виконанню нею завдань, пов`язаних з боротьбою проти коронавірусної хвороби.

Суд враховує ту обставину, що, відсторонивши ОСОБА_1 від роботи, мало місце втручання у її право на працю, остання була позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, проте, оцінюючи загрозу, яку потенційно на роботі у закладі загальної середньої освіти може нести невакцинований працівник учитель, суд дійшов висновку, що відсторонення позивача від роботи, можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та безпосередньо й позивача ОСОБА_1 .

Суд вважає, що директор ЗОШ № 9, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, правомірно прийняла рішення про тимчасове відсторонення позивача ОСОБА_1 від виконання професійних обов`язків, суд вважає, що позов у частині заявлених вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 70-к/тм від 08 листопада 2021 року та допущення ОСОБА_1 до роботи не ґрунтуються на вимогах законодавства, тому позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Виходячи зі змісту цієї норми, заробітна плата виплачується саме за виконану працівником роботу, а оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата у період відсторонення не виплачується.

Враховуючи те, що відсторонення від професійних обов`язків є своєрідне призупинення трудових правовідносин та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, суд дійшов висновку, що не підлягає до задоволення й вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Наказом № 31/1-к/тр від 25 лютого 2022 року, виданого директором ЗОШ № 9 Турковською О.В. позивачу ОСОБА_1 відновлено виконання професійних обов`язків.

Підставою видачі даного наказу зазначено наказ Міністерства охорони здоров`я України № 380 від 25 лютого 2022 року Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням до завершення воєнного стану в Україні.

У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача ОСОБА_1 на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я людей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області про скасування наказу та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.