Справа № 135/1308/23
Провадження № 2/135/380/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у якій позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до закінчення його навчання, або досягнення 23-річного віку у разі продовження навчання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є сином відповідачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 18 років і він досяг повноліття, однак продовжує навчатися у ВСП «Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету» на денній формі навчання. Йому не вистачає коштів на підтримання нормального рівня життя та навчання. Зараз навчання проходить дистанційно, а саме у режимі онлайн. Саме тому йому вкрай необхідне обладнання для навчання та якісного отримання знань. Він змушений постійно користуватися мережею інтернет вдома та мобільним інтернетом від мобільних операторів задля того, щоб постійно бути на зв`язку з навчанням. Крім того, у нього є серйозні вади здоров`я, а саме: двобічна плоскостопість ІІ ст, гіпертметропія слабкого ступеню обох очей, ЗСК правого ока та йому рекомендовано нагляд травматолога, офтальмолога, ЛФК, а також дообстеження на рівні ВОКЛ ім. Пирогова. Його мати не приймала участь у його вихованні. Тим паче ніякої матеріальної допомоги від неї він не отримував. З шестимісячного віку він перебуває на утриманні своєї бабусі. Більше того, його мати позбавлена батьківських прав. Обставини, які б доводили необхідність звільнення матері від обов`язку його утримання відсутні. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачці ОСОБА_2 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачці ОСОБА_2 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), проте поштова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, оскільки відповідачка ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 09 листопада 2007 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с.8).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області №2-428/2009 від 26 листопада 2009 року відповідачку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Призначено ОСОБА_3 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття, однак продовжує навчання у ВСП «Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету» на ІV курсі, денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою №292 від 15 вересня 2023 року, виданою заступником директора з навчальної роботи ВСП «Ладижинський фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету» Присяжнюк Д.В. (а.с.10).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого КП «Ладижинський міський ЦПМСД» Ладижинської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений діагноз: двобічна плоскостопість ІІ ст, гіпертметропія слабкого ступеню обох очей, ЗСК правого ока. Лікувальні і трудові рекомендації: нагляд травматолога, офтальмолога, ЛФК, а також дообстеження на рівні ВОКЛ ім. Пирогова (а.с.11).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, як встановлено судом, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_1 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Оцінюючи можливість відповідачки ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу позивачу, суд враховує, що мати ОСОБА_2 , відповідачка по справі, є особою працездатного віку, доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання відповідачкою не надано, а тому суд приходить до висновку, що вона зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29 вересня 2023 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вимоги ст.430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 273, 274, 280-281, 430 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ладижин, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), який продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 29 вересня 2023 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) у прибуток держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Ладижинським міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова