Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2023 р. смт Тиврів 145/1714/20

2-о/145/10/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванківці Тиврівського району помер її батько ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 2.84 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Іванковецької сільської ради.

За життя батько належним їй майном не розпорядився. Вона спадкоємиця першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Заяви про прийняття спадщини до нотаріуса вона в шестимісячний строк не подавала, спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.

Вона прийняла спадщину після смерті батька, так як на день відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем і протягом шести місяців не відмовилася від спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки проживала разом з батьком в АДРЕСА_1 без реєстрації. На час смерті батька реєстрації місця проживання у неї в паспорті взагалі не була вказана. Вона зареєструвала своє місце проживання лише 07.09.2017 після того, як купила будинок АДРЕСА_2 .

Встановлення даного факту їй необхідне для того, щоб вона мала можливість оформити свої спадкові права після смерті батька.

Просить встановити факт, що вона постійно проживала однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вересня 2010 року до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 повністю підтримали заявлені вимоги та просять суд їх задоволити з підстав, наведених у заяві.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.07.2022 заінтересовану особу Іванковецьку сільську раду Вінницької області, замінено на Тиврівську селищну раду Вінницької області.

Представник заінтересованої особи Тиврівської селищної ради Рудик Н.В. не заперечує проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що добре знає ОСОБА_1 . Знала її батька. Надія проживала разом з ним в АДРЕСА_1 , більше 5 років до його смерті, доглядала за батьком, який постійно хворів.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, відповідно до яких заявниця з вересня 2010 року до дня смерті батька постійно проживала з ним в с.Іванківці, доглядала його, проводила його поховання.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванківці Тиврівського району помер ОСОБА_4 (а.с.3), який до дня смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 2.84 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Іванковецької сільської ради, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ВН № 311, виданим на 21 лютого 2001 року (а.с.4). За життя ОСОБА_4 своїм майном не розпорядився.

Заявниця - його дочка, спадкоємиця першої черги в порядку спадкування за законом згідно ст. 1261 ЦК України.

ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті батька, оскільки проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Факт, що заявниця ОСОБА_1 на день смерті батька дійсно проживала разом з ним в АДРЕСА_1 , стверджується довідкою виконкому Іванковецької сільської ради № 227 від 07.09.2020 (а.с.7), актом обстеження місця проживання від 07.09.2022, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно проживала без реєстрації однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_4 за зазначеною адресою з вересня 2010 року по день його смерті, вони вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за батьком, який постійно хворів, проводила його поховання, а також показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Судом встановлено, що заявниці ОСОБА_1 необхідно встановити факт постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , з метою оформлення права на спадщину, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.1216-1218, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.315-316 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сім`єю зі своїм батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2010 року до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 17 листопада 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.