ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6285/23

Головуючий у першій інстанції Павлов В. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1317/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про скасування вимоги та зобов`язання здійснити перерахунок (суддя Павлов В.Г.), ухвалене об 11 год. 55 хв. у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі АТ «Облтеплокомуненерго») до нього по сплаті заборгованості за період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року на суму 62 206,26 грн; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок комунальних послуг з постачання теплової енергії за договором з ОСОБА_1 щодо нерухомого майна приміщення перукарні, загальною площею 111,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року у відповідності до звітів про спожиту теплову енергію за вказаний період. Позов мотивовано тим, що позивач у відповідності до договору дарування від 28 квітня 2012 року є власником нерухомого майна приміщення перукарні загальною площею 111,2 кв.м за вищевказаною адресою. Після набуття майна у власність ОСОБА_1 уклав з АТ «Облтеплокомуненерго» договір про надання послуги з постачання теплової енергії та встановив лічильник обліку постачання теплової енергії. Починаючи з січня 2020 року, щомісяця представник відповідача з участю позивача складав звіти про спожиту теплову енергію, згідно з якими споживання не відбувалося, тобто підстав для виставлення рахунків не було. Натомість АТ «Облтеплокомуненерго» майже щомісяця надсилало рахунки з різними сумами в якості плати за нібито отримані послуги з постачання теплової енергії. На свою вимогу про надання детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 отримав акт звірки та вимоги по сплаті заборгованості в сумі 62 206,26 грн, з якими не погоджується.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем здійснюється правильне нарахування позивачу заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення чітко регламентовано, що обчислення заборгованості здійснюється у відповідності до показників встановленого приладу обліку отриманого тепла, а в разі його відсутності у відповідності до затверджених нормативів (норм) споживання. За доводами ОСОБА_1 , суд послався не на договір, що діяв в період спірних правовідносин, а на договір, що був укладений між позивачем та відповідачем 03 травня 2023 року і який дійсно передбачає донарахування коштів за місця загального користування. Крім того, вказує, що судом було проігноровано положення пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими надається право споживачу на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача, а також фактичної відсутності житлово-комунальних послуг. Також позивач зазначає, що судом було проігноровано доводи представника позивача, що в період з березня 2022 року по жовтень 2022 року послуги взагалі не надавалися, проте за цей період відповідач нараховував заборгованість.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Облтеплокомуненерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач посилається, що з 01 листопада 2021 року Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 є укладеним, оскільки нежитлове приміщення, власником якого є позивач, є невід`ємною частиною житлового будинку за вказаною адресою і відповідно він є і співвласником будинку, а члени даного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин і не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку підтверджується рішеннями Чернігівської міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів 2021-2023 років.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 28 квітня 2012 року є власником нежилого приміщення загальною площею 111,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14, 15 т.1).

З 01 листопада 2021 року договірні відносини між АТ «Облтеплокомуненерго», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, та споживачем власником нежитлового приміщення за вищевказаною адресою, - ОСОБА_1 врегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, пунктами 1, 4 якого встановлено, що цей договір є публічним договором приєднання, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (а.с.16-22 т.1).

Належне позивачу нежитлове приміщення обладнано приладом обліку постачання теплової енергії.

Також сам багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 обладнаний приладом обліку теплової енергії, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії (Ж/Б) від 10 листопада 2017 року (а.с.125 т.1).

Актом перевірки приладів обліку від 28 вересня 2022 року за участю представника АТ «Облтеплокомуненерго» і споживача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , салон краси «РИМ», підтверджується здійснений технічний огляд приладів обліку теплової енергії і знято контрольні показники з приладу обліку теплової енергії (а.с.23 т.1).

03 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Облтеплокомуненерго» із заявою про надання детального розрахунку заборгованості в сумі 61 184,38 грн, яка зазначена до сплати в рахунку-фактурі №1-0949 від 31 березня 2023 року (а.с.25 т.1).

12 травня 2023 року відповідачем складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки позивача, відповідно до якого механічних пошкоджень та ознак самовільного втручання в роботу засобу вимірювальної техніки не виявлено, наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повірочного тавра в наявності (а.с.24 т.1).

12 травня 2023 року відповідач направив на адресу позивача претензію на суму 62 206,26 грн за використану послугу з постачання теплової енергії (а.с.117 т.1).

У відповідь на звернення позивача АТ «Облтеплокомуненерго» направило йому Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року, згідно з яким заборгованість складає 62 206,26 грн (а.с.26, 27 т.1).

Протягом 2021-2023 року АТ «Облтеплокомуненерго» надавало послуги з теплопостачання на території міста Чернігова, в тому числі до будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними розпорядженнями Чернігівської міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів, переліком житлових будинків, в яких АТ «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води (а.с.107-112 т.1).

Згідно з Актами АТ «Облтеплокомуненерго» від 11 жовтня 2021 року та від 24 жовтня 2022 року в зв`язку з початком опалювальних періодів 21-22 р.р. та 2022-2023 р.р. здійснено підключення теплової енергії для опалення до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (житловий будинок), а також до нежитлового (-их) приміщення (-ь), що знаходиться (-яться) в даному житловому будинку, система опалення якого (-их) є невід`ємною частиною системи опалення всього житлового будинку, тобто це (і) нежитлове (-і) приміщення має (-ють) єдину з будинком систему опалення (а.с.127, 128 т.1).

Відповідно до звітів про спожиту теплову енергію приміщенням перукарні за адресою: АДРЕСА_1 за період з січня 2020 року по квітень 2023 року теплова енергія не споживалася (а.с.46-68 т.1).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають порядок оплати, регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830, а також Законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання».

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії належить до комунальних послуг.

Обов`язок споживача здійснювати щомісячну оплату наданих послуг (теплову енергію) встановлений статтями 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статтею 19 Закону України «Про теплопостачання».

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладений обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Такому обов`язку відповідає обов`язок надавача послуг підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункт 2 частини 2 статті 8 вказаного Закону).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, нежитлове приміщення позивача є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , до якого відповідачем здійснювалася подача теплової енергії, зокрема в спірний період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року.

З урахуванням викладеного, незважаючи на те, що ОСОБА_1 особисто підписав заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії 03 травня 2023 року (а.с.92 т.1), він вважається таким, що до її підписання приєднався до умов Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами у порядку, визначеному цією статтею та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.

Пунктом 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року встановлено, що обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Відповідно до п.11 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року обсяг спожитлої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018р. №315.

Згідно з пунктом 30 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання тепловї енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021р. №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноважним органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://new.teplo.cn.ua/.

Вартістю послуги, згідно з п.31 Типового індивідуального договору, є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://new.teplo.cn.ua/.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця і визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019, Постанови Кабінету Міністрів від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 №928.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем здійснюється правильне нарахування позивачу заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Так, з рахунків-фактур №1-0949 за період з листопада 2021 року по квітень 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 нараховувалися такі складові послуги: плата за абонентське обслуговування; послуга з постачання теплової енергії (інші опалення з ЦТП); функціонування системи ГВП.

Розрахунок розподілу спожитого обсягу теплової енергії багатоквартирним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 проведено відповідачем з урахуванням наявних в ньому нежитлових приміщень (а.с.136-137, 146-147, 157-158, 164-165, 170-171, 194-195, 201-202, 210-211, 218-219, 225-226, 232-233, 239-240 т.1). Розподіл між споживачами будинку здійснено пропорційно до їх опалювальних площ з урахуванням показань розподільчих вузлів обліку. При цьому враховано, зокрема опалення місць загального користування, функціонування внутрішньобудинкової системи, опалення приміщень.

Зазначеним розрахунками, а також рахунками-фактурами підтверджується, що за спірний період позивачу не нараховувалась плата за спожиту теплову енергію, оскільки таке споживання в належному позивачу нежитловому приміщенні не здійснювалося.

Однак, здійснювалося нарахування інших складових обсягу спожитої споживачем послуги, визначених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» і пунктом 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року.

У період за квітень-вересень 2022 року АТ «Облтеплокомуненерго» не здійснювало нарахування послуги з постачання теплової енергії (інші опалення з ЦТП) та функціонування систем ГВП, а лише за абонентське обслуговування.

Доводи апеляційної скарги, що обчислення заборгованості повинно здійснюватися лише відповідно до показників встановленого приладу обліку отриманого тепла, є помилковими, оскільки у відповідності до п.5 Типового індивідуального договору обсяг спожитої споживачем послуги окрім обсягу теплової енергії на опалення належного позивачу нежитлового приміщення, включає в себе обсяг теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, які і було нараховано ОСОБА_1 і які він зобов`язаний оплатити.

Твердження ОСОБА_1 , що суд послався на договір, який був укладений між позивачем та відповідачем 03 травня 2023 року, є безпідставними, оскільки в рішенні суду міститься посилання лише на умови Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року.

Позивачем не надано доказів наявності у нього умов, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», для неоплати вартості комунальних послуг.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: