Справа № 175/3453/23
Провадження № 2/175/907/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.М.,

при секретарі судового засідання Бабко-Малої В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Цимбалюк С.П.,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів.

Згідно протоколу автоматизованої системи «Д-3» матеріали позовної заяви були розподілені до провадження судді Бойко О.М.

В липні 2023 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом.

В позовних вимогах ОСОБА_1 , просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року справа №175/4286/16 і стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист про стягнення аліментів на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року по справі №175/4298/16-ц, який знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі Державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №53675219 відкликати, після сплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року справа №175/4298/16-ц з позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання двох неповнолітній дітей, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову, тобто з 04 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист про стягнення аліментів на підставі Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року по справі №175/4298/16-ц знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесси) ВП №53675219.

Після розірвання шлюбу з Відповідачкою, в 11.10.2019 році позивач знову одружився з іншою жінкою - ОСОБА_6 . Від другого шлюбу має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

05 червня 2023 року на підставі судового наказу виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області №175/2499/23, наказано стягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових Мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_8 повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи стягнення з 31 травня 2023 року.

Виконавчий лист про стягнення аліментів, на підставі судового наказу виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, по справі №175/2499/23, знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) ВП №72168420.

Станом на день звернення до суду у позивача змінився сімейний та матеріальний стан. Зараз він стверджує, що не в змозі платити визначений судом розмір аліментів. Така загальна сума на трьох дітей для мене позивача є непосильною.

Тому на день подання позову, у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів за двома рішеннями суду і він не може ні погасити цю заборгованість, ні сплачувати вчасно аліменти.

Позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, намагається виконувати аліментні зобов`язання вчасно, але в зв`язку з погіршення стану свого здоров`я з 21.06.2023 року, знаходиться на стаціонарному лікуванні, з приводу вибухової травми 20.06.2023 року, та потребує грошові кошти на своє лікування.

Позивач був змушений звільнитись зі Збройних сил України за станом здоров?я і зараз постійно проходить лікування. Постійне лікування пов?язано із перебуванням в зоні бойових дій. Внаслідок того, що він вимушений проходити лікування, не може нормально працювати та влаштуватися на постійну роботу стабільну роботу.

Позивач зазначає, що має непрацездатну матір пенсійного віку 68 років, яка теж постійно хворіє та потребує стороннього догляду. Дружина тяжко хворіє, потребує витрати на лікування, має діагноз ревматоїдний артрит.

Позивач вважає, що звільнення зі служби в ЗСУ та реєстрація в центрі зайнятості як безробітного, а також утримання хворої матері пенсійного віку, погіршення стану власного здоров?я та його дружини, а також необхідність постійного лікування є поважними та обґрунтованими умовами для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_9 , через свого представника адвоката Бут Н.В. зазначає, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі та просять відмовити в задоволенні.

Свою позицію обґрунтовують тим, що зміна сімейного стану та народження інших дітей не є підставою для зменшення аліментів на інших дітей. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Згідно наданих позивачем розрахунків по аліментах в нього відсутня заборгованість, а тому позивач здатен, враховуючи його обґрунтування, сплачувати встановленні судом аліменти.

Відповідач зазначає, що позивачем не були наданні докази звільнення з лав ЗСУ, а також висновки військово-лікарської комісії, щодо стану його здоров`я, а тому посилання на стан свого здоров`я, для відповідачки, не обґрунтоване та не доведене.

Мати позивача ОСОБА_10 отримує пенсію та здійснює догляд за хворою жінкою. Це підтверджується довідкою наданою представником відповідача до суду, за підписом двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідач зазначає, що дружина позивача також працездатна та працює, що також підтверджується довідкою наданою представником відповідача до суду, за підписом двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідачка вказує, що витрачає на дітей багато коштів, оскільки вони мають хронічні захворювання, що підтверджується наданими до суду висновками лікарів. Також, зазначає, що сама відповідачка має захворювання та допомагає своїй матері, яка також має похилий вік та має необхідність в догляді та додаткових витратах на лікування.

Донька ОСОБА_4 відвідує додаткові заняття із малювання, англійської мови, української мови, танців, що кожного місяця вимагає додаткових витрат у розмірі 4 800,00 грн.

Відповідачка фактично самотужки здійснює догляд за своєю сім`єю. Піклується за дітей, лікує та забезпечує їх. Доглядає за матір`ю, а також сплачує комунальні витрати за обслуговування домівки.

Додатково, відповідач у відзиві просить компенсувати з позивача витрати на правничу допомогу, яку понесла відповідачка у зв`язку із зверненням до адвоката, який приймає участь в цій справі.

У відповіді на відзив, позивач зазначає наступне.

Щодо підтвердження заборгованості за сплатою аліментів, позивач, стверджує, що сам факт наявності рішень суду та наказів суду, про стягнення аліментів є достатньою підставою вважати, що є заборгованість, проте зауважує, що станом на час подання відповіді на відзив має переплату у розмірі 15 480,43 грн. по сплаті аліментів, через неправомірні дії виконавця.

Щодо стану здоров`я позивача, стверджує, що згідно висновку військово-лікарняної комісії від 31.08.2023 року, він є обмежено придатним до військової служби, крім того має хронічні захворювання. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 17.09.2023 року №401 ОСОБА_1 звільнений в запас.

Ствердження відповідачки, що мати позивача працює доглядаючи за жінкою, позивач заперечує, оскільки зазначена відповідачкою літня жінка ОСОБА_13 , є подругою його матері, що може підтвердити чоловік ОСОБА_13 ОСОБА_14 та вона ходить до неї у гості, як до подруги.

Щодо стверджень, що дружина позивача ОСОБА_6 працює, позивач повністю заперечує та надав до суду копію відомості від 25.09.2023 року з Державного реєстру фізичних осіб за 2022 2023 рік.

Додатково позивач зазначає, що відповідачка не тільки власними можливостями забезпечує свою родину, також із нею проживають інші співмешканці, які допомагають їй.

Також, сама відповідач ОСОБА_2 у відзиві зазначила, що влаштувалась на роботу та має постійний дохід у розмірі 7 070,00 грн. Також, позивач стверджує, що повнолітній син ОСОБА_5 має дохід 10 000,00 грн. та може допомагати своїй матері відповідачці ОСОБА_2 .

Щодо стверджень, що донька ОСОБА_4 має діагноз порушення постави плоско-вальгусні стопи чує вперше, оскільки сама донька про це ніколи не розповідала.

Позивач зазначає, що свідки, які підписували довідки представника відповідача, - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є заінтересованими особами, оскільки вони є братом та кумою відповідачки, а тому просить суд не враховувати ці довідки, як докази.

Підтвердження сплати за додаткові курси доньки не вважає правдивими, оскільки в платіжних дорученнях не зазначенні «призначення платежів», а тому, на думку позивача, це звичайні перекази коштів.

Погіршення матеріальної допомоги позивач підтверджує довідкою з місця роботи №250901 від 25.09.2023 року надану ТОВ «Агроспецпереробка», де вказана заробітна плата позивача у розмірі 8 300,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги. В останнє судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, що підтримує позов та просить його задовільнити у повному обсязі за відсутності позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Бут Н.В., у судовому засіданні підтримали відзив, заперечували проти позову. В останнє судове засідання не з`явились, надали до канцелярії заяву, що не підтримують позов та просять відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Справу розглядати за її відсутності та її представника.

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши учасників сторін, дослідивши наданні докази, встановив наступне.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 17 квітня 2004 року в Виконкомі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом №02 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 .

У шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 22 січня 2013 року видане Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 17 вересня 2004 року видане Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області).

Позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та сина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року, справа №175/4298/16-ц, у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

На підставі рішення суду від 17 січня 2017 року по справі №175/4298/16-ц було складено виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) за номером ВП №53675219.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 розірвано.

В 2019 року позивач ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_6 та від другого шлюбу має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ).

05 червня 2023 року на підставі судового наказу виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області №175/2499/23, наказано стягнути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових Мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_8 повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи стягнення з 31 травня 2023 року.

Виконавчий лист про стягнення аліментів, на підставі судового наказу виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, по справі №175/2499/23, знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) ВП №72168420.

Позивач стверджуючи, що у зв`язку із погіршенням свого матеріального стану, яке сталося внаслідок отриманого поранення в зоні бойових дій та подальшим звільненням з лав ЗСУ, утриманням 68 річної непрацездатної матері та нової дружини із дітьми, просить суд зменшити розмір аліментів до 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року по справі №175/4298/16-ц, який знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі Державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №53675219 відкликати, після сплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили.

Щодо вимоги позивача про зменшення розміру аліментів до 1/8 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суд приймає до уваги наступне.

Мінімальний розмір аліментів, згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України, на одну дитину гарантований та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто вимога «не менше 50% відсотків прожиткового мінімум для дитини» - законодавчо закріплена та не може бути зменшена.

Щодо стверджень позивача, що в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів, то суду не було надано жодних доказів наявності заборгованості в ОСОБА_1 , а тому суд не може врахувати ці доводи при вирішенні питання зменшення розміру аліментів на дитину.

Відповідачка, не погоджується з аргументами позивача та не визнає позовні вимоги, вважаючи, що позивач має всі можливості для сплати аліментів.

Суд, частково погоджується доводами відповідача, в тій частині, що зміна сімейного стану та народження інших дітей не є підставою для зменшення аліментів на інших дітей. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Проте позивач обґрунтовує свої вимоги не лише цим.

Проте, суд не приймає до уваги доводи відповідача, про те, що мати позивача ОСОБА_10 отримує пенсію та здійснює догляд за хворою жінкою, що підтверджується довідкою наданою представником відповідача до суду, за підписом двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також того, що дружина також працездатна та працює, що також підтверджується довідкою наданою представником відповідача до суду, за підписом двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Наданні представником відповідача довідки, написані рукописним текстом, засвідчені підписом громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підписом відповідачки та печаткою представника ОСОБА_3 не є належним доказом, в підтвердження позиції відповідача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи це, суд не може вважити ці довідки належними доказами, оскільки вони мають дуже спірний характер вчинення.

Відповідачка вказує, що витрачає на дитину багато коштів, оскільки вони мають хронічні захворювання, що підтверджується наданими до суду висновками лікарів. Також, зазначає, що сама відповідачка має захворювання та допомагає своїй матері, яка також має похилий вік та має необхідність в догляді та додаткових витратах на лікування.

Донька ОСОБА_4 відвідує додаткові заняття із малювання, англійської мови, української мови, танців, що кожного місяця вимагає додаткових витрат у розмірі 4 800,00 грн.

Щодо питання витрат відповідачки на додаткові заняття доньки, то суд зазначає наступне.

Стаття 53 Конституції України передбачає право на освіту кожного та зазначає, що держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Стаття 3 ЗУ «Про освіту» зазначає, що кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Кожен має право на доступ до публічних освітніх, наукових та інформаційних ресурсів, у тому числі в мережі Інтернет, електронних підручників та інших мультимедійних навчальних ресурсів у порядку, визначеному законодавством.

Держава здійснює соціальний захист здобувачів освіти у випадках, визначених законодавством, а також забезпечує рівний доступ до освіти особам із соціально вразливих верств населення.

Держава створює умови для здобуття освіти особами з особливими освітніми потребами з урахуванням індивідуальних потреб, можливостей, здібностей та інтересів, а також забезпечує виявлення та усунення факторів, що перешкоджають реалізації прав і задоволенню потреб таких осіб у сфері освіти.

Право на освіту не може бути обмежене законом. Закон може встановлювати особливі умови доступу до певного рівня освіти, спеціальності (професії).

Стаття 4 ЗУ «Про освіту» вказує, що держава забезпечує безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти відповідно до стандартів освіти; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої і післядипломної освіти відповідно до законодавства.

Право на безоплатну освіту забезпечується для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти - за рахунок розвитку мережі закладів освіти всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту всіх громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають на території України; для здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та післядипломної освіти - у закладах освіти чи інших суб`єктів освітньої діяльності за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством; для здобувачів вищої освіти - у закладах освіти за рахунок фінансування з державного та/або місцевого бюджетів у порядку, встановленому законодавством.

Держава гарантує усім громадянам України та іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, а також кожній дитині незалежно від підстав її перебування в Україні право на безоплатне здобуття повної загальної середньої освіти відповідно до стандартів освіти.

Держава гарантує безоплатне забезпечення підручниками (у тому числі електронними), посібниками всіх здобувачів повної загальної середньої освіти та педагогічних працівників у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 5 ЗУ «Про освіту» визначає державну політику у сфері освіти, а саме, що освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.

Тому, керуючись вищевказаним, суд вважає, що будь-яка особа, дитина чи доросла, має можливість отримання достатнього рівня освіти в закладах освіти на будь-якому рівні, а тому додаткові курси та репетитори є лише додатковим, не передбаченим законодавством, бажанням батьків підвищити та покращити рівень знань своїх дітей.

Отже, суд, надавши належне обґрунтування не вважає, що це є додатковою необхідністю в отриманні аліментів на дитину.

Щодо вимоги позивача про відкликання виконавчого листу про стягнення аліментів на підставі Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року по справі №175/4298/16-ц, який знаходиться на виконанні у Слобожанському відділі Державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №53675219 відкликати, після сплати ОСОБА_1 заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, а у випадку відсутності боргу після набрання даним рішенням законної сили, суд вважає необхідним зазначити наступне.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тому, суд не може задовольнити цю вимогу, оскільки можуть бути порушенні права стягувача в зазначеному виконавчому провадженні, в частині стягнення заборгованості за минулі періоди, а доказів виконання рішення та відсутності заборгованості по аліментам суду не надано.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши наданні докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково в частині зменшення розміру аліментів із моменту починаючи стягнення зменшеного розміру аліментів із моменту набранням рішенням законної сили.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що звільнення зі служби в ЗСУ та реєстрація в центрі зайнятості як безробітного, а також утримання хворої матері пенсійного віку, погіршення стану власного здоров?я позивача та його нової дружини, а також необхідність постійного лікування є поважними та обґрунтованими, в їх сукупності, умовами для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно результатів розгляду цієї справи, суд вважає за доцільне залишити судові витрати сторін за ними.

Тому, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року по справі №175/4298/16 та стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бойко О.М.