Провадження № 2-п/554/157/2023
Провадження №2-п/554/157/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

судді Блажко І.О.

при секретарі Гуляєвій О.О.

з участю представника стягувача ОСОБА_1

заявників ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13 травня 2022 року у цивільній справі №554/10433/2021 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої поширенням такої недостовірної інформації ,

клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13 травня 2022 року у цивільній справі №554/10433/2021 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої поширенням такої недостовірної інформації , -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 13.05.2022 у цивільній справі №554/10433/2021. В якій прохав: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13.05.2022 у справі №554/10433/2021.Скасувати заочне рішення Октябрського районним судом м. Полтави від 13.05.2022 у справі №554/10433/2021 і призначити справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження (т.2 а.с.1-4).

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 13.05.2022 у цивільній справі №554/10433/2021. В якій прохав: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13.05.2022 у справі №554/10433/2021.Скасувати заочне рішення Октябрського районним судом м. Полтави від 13.05.2022 у справі №554/10433/2021 і призначити справу до розгляду за загальними правилами позовного провадження (т.2 а.с.1-4).

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_5 адвокат Панченко О.О. відносно клопотань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строків заперечувала.

В судове засідання стягувач ОСОБА_5 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлений.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку підтримав та прохав задовольнити.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_3 клопотання про поновлення строку підтримав та прохав задовольнити.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_3 адвокат Мушук В.В. клопотання про поновлення строку підтримав та прохав задовольнити. Зазначив, що з судовим рішенням ознайомився та зробив його фотокопію під час ознайомлення з матеріалами справи у суді 22 листопада 2022 року. Заявив, що вони повторно отримали рішення в суді під розпис 15 листопада 2023 року (т.2 а.с.33).

В судове засідання боржник ОСОБА_6 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена.

Суд, заслухавши представника стягувача ОСОБА_5 - адвоката Панченко О.О., боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника боржника ОСОБА_3 адвоката Мушук В.В., дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотань : ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строків.

Судом встановлено, що 13.05.2022 заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/10433/2021 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої поширенням такої недостовірної інформації задоволено повністю. Визнано такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію відомості стосовно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладені у статті під назвою: «Поліція затримала головреда «Останнього бастіону» ОСОБА_7 за шахрайство зі страховою компанією» та розміщені на вебсайті Інтернет-видання «Полтавщина» за наступним посиланням: https://poltava.to/news/59127/?fbclid=IwAR3WBKNobfcHRsJeJGtzQruff5ISRW_KJWMB3zJLhoQmfp418subXPxC9dE наступного змісту: «…Поліція вважає, що ОСОБА_8 у 2014 році, на підставі підробленого лікарського діагнозу, намагався отримати страхову виплату від «Залізничних шляхів» у сумі 8 млн грн. Суд міста Дніпра вирішив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11 січня поліція затримала головного редактора інтернет-видання «Останній бастіон» ОСОБА_7 . Його підозрюють у шахрайстві та підробленні документів. Рішення про затримання винесла слідча суддя Індустріального районного суду Дніпропетровська Лариса Бєльченко 7 грудня 2020 року. Постанова саме дніпровського суду продиктована, зокрема тим, що у полтавські судді були змушені відмовлятися від розгляду справи ОСОБА_7 , оскільки були задіяні в інших, пов`язаних із ним. Поліція вважає, що ОСОБА_8 та наразі звільнений лікар 1-ї міськлікарні домовились про шахрайську схему, яка є досить розповсюдженою: на підставі «липового» діагнозу отримати виплату зі страхової компанії. У жовтні 2013 року він застрахував своє життя у ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» на 10 млн грн. За півроку ОСОБА_8 приніс медичну довідку про те, що він впав, отримав травму і тимчасово втратив працездатність. Тому йому належить виплатити 8 млн грн. Страхова компанія, підозрюючи свого клієнта у шахрайстві, відмовилась виплачувати йому страховку і звернулася до поліції. У серпні 2014 року слідчі почали розслідувати кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 ККУ (Закінчений замах на шахрайство) та ч. 4 ст. 358 ККУ (Підроблення документів). Підозру у цих злочинах ОСОБА_9 оголосили тільки за 3 роки - у липні 2017-го. Однією з підстав для цього став висновок судово-економічного експерта про те, що претензії головреда «Останнього бастіону» «тягнуть» максимум на 1,52 млн грн. ОСОБА_8 ігнорував виклики до слідчого, тому поліція оголосила його у розшук. Та насправді він тоді навіть не переховувався і продовжив вести публічну діяльність. Поки підозрюваний «був у бігах», розслідування призупиняли, за нього бралися сумські правоохоронці, але продовжили вести полтавці. До речі, у Сумах слідчі закрили провадження, але «Залізничні шляхи» поновили слідство через суд. Наприкінці 2020 року продовжити слідство довірили поліцейським у Дніпрі. Сікалов не приїжджав на виклики й до цих слідчих, тому ті через суд домоглися дозволу на його затримання, аби привести до зали суду і обрати запобіжний захід. Прокуратура хоче взяти чоловіка під варту без права внесення застави. Цікаво, що полтавські слідчі навіть не подавали відповідних клопотань щодо запобіжного заходу. Ба більше вони самі двічі закривали справу. Чоловік спробував оскаржити це рішення, але апеляційний суд не прийняв заяву до розгляду. За нашою інформацією, програвши апеляцію, ОСОБА_8 намагався мирно домовитись із «Залізничними шляхами». Інша сторона, в принципі, не була проти «мирової», однак висунула умову - відмовитись від отримання страхової виплати. Геннадій ОСОБА_10 не погодився на це. Тому, як бачимо, багаторічний конфлікт перетік у фазу затримання ОСОБА_10 та його тримання під вартою. Міру запобіжного заходу йому мають обрати найближчими днями. Додамо, що, станом на сьогодні, ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» має двох кінцевих бенефіціарів. Це ОСОБА_11 - дружина колишнього міського голови Полтави та екс-депутата ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 - бізнес-партнер ОСОБА_14 (наприклад, вони спільно володіли ТОВ «Кернел Груп»). Окрім того, до них «Залізничними шляхами» володів ОСОБА_15 - депутат Полтавської міськради 6-го скликання, брат ОСОБА_14 …». Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в якості спростування помістити на веб-сайті Інтернет - видання «Полтавщина» (https://poltava.to/) текст резолютивної частини рішення суду в 15 денний термін після набрання рішенням законної сили без будь яких особистих або інших коментарів. Зобов`язати ОСОБА_2 видалити статтю яка міститься на веб-сайті Інтернет видання «Полтавщина» (https://poltava.to/) за наступним посиланням: https://poltava.to/news/59127/?fbclid=IwAR3WBKNobfcHRsJeJGtzQruff5ISRW_KJWMB3zJLhoQmfp418subXPxC9dE під назвою : «Поліція затримала головреда «Останнього бастіону» ОСОБА_7 за шахрайство зі страховою компанією». Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну школу у розмірі 100 000 гривень. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень, судовий збір у розмірі 4 086 гривень та витрати, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій необхідних для розгляду справи у розмірі 1 500 гривень, а всього 15 586 гривень (т.1 а.с.224-240).

В заяві та судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що про прийняття судом вказаного рішення дізнався лише у жовтні 2022 року, після того, як було заблоковано приватним виконавцем його банківський (картковий) рахунок. З метою ознайомлення зі змістом рішення та можливістю подальшого його оскарження, одразу звернувся до суду з відповідною заявою. 20 жовтня 2022 року в приміщенні Октябрського районного суду м.Полтави особисто отримав копію заочного рішення від 13.05.2022 у справі №554/10433/2021 та 31.10.2022 написав заяву про перегляд заочного рішення, котру подав до суду, через що вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено з поважних та незалежних від нього причин (т.2 а.с.1-4).

В заяві відповідач ОСОБА_3 зазначив, що 28.10.2022 від ОСОБА_2 дізнався про те, що Октябрський районний суд м.Полтави у травні 2022 року прийняв заочне рішення у справі №554/10433/2021. Копію заочного рішення суду від 13.05.2022 особисто отримав 28.10.2022 у відповідача ОСОБА_2 , який повідомив про наміри його оскаржити, та 03.11.2022 написав заяву про перегляд заочного рішення, котру подав до суду, через що вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено з поважних та незалежних від нього причин. В судовому засіданні повідомив, що про вказане рішення дізнався із ЄДРСР (т.2 а.с.9-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3. ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 283 ЦПК України передбачається, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ст. 272 ЦПК України «Вручення судового рішення», копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення (ч. 1). У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення (ч. 2). У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса в особи відсутня (ч. 3). За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді (ч. 4). Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня (ч. 5). Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6). Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (ч. 7). Якщо судовим рішенням відповідачеві заборонено вчиняти певні дії або накладено арешт на його майно і виконання такого рішення потребуватиме вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі внесення записів до відповідних реєстрів, копія такого судового рішення також надсилається судом цим органам та (або) особам у порядку та строки, визначені цією статтею для негайного виконання (ч. 8). Копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством (ч. 9). Судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ч. 10). У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11). Особа, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, може отримати в суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого судом будь-якої інстанції (ч. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду надсилалося на адреси відповідачів рекомендованими листами з повідомленням, на адреси їх реєстрації та фактичного проживання, проте були повернуті до суду з відміткою повернення за закінченням терміну зберігання.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст заочного рішення в даній справі надсилався 10.06.2022 рекомендованими листами суду з повідомленням на адреси реєстрації та міста роботи відповідачів : ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , відповідно) та ОСОБА_2 за місцем ресєтрації ( АДРЕСА_3 ). Проте, зазначені відповідачі не отримали повний текст заочного рішення, а конверти повернулися з відміткою закінчення строку зберігання поштового відправлення : ОСОБА_3 , ОСОБА_6 14.07.2022 та 12.08.2022, відповідно; ОСОБА_2 14 липня 2022 року (т.1 а.с.242-247).

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про повернення рекомендованого листа з повідомленням за закінченням строку зберігання поштового відправлення є датою вручення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня йогопроголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На адресу відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (місто реєстрації - АДРЕСА_1 ; місто роботи - АДРЕСА_2 ) заочне рішення надсилалося 10.06.2022 рекомендованим листом №36142.36145 від 10.06.2022, зазначено, 14.07.2022 та 12.08.2022, як день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про повернення відправлення у зв`язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення. Отже, день вручення заочного рішення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 є 14.07.2022 та 12 серпня 2022 року (т.1 а.с.241-245).

На адресу реєстрації ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) рішення надсилалося 10.06.2022 рекомендованим листом №36149 від 10.06.2022, зазначено 14.07.2022, як день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про повернення відправлення у зв`язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення. Отже, день вручення заочного рішення ОСОБА_2 є 14 липня 2022 року.

При цьому, у матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 20.10.2022 повторно отримав рішення суду за заявою ОСОБА_2 у суді.

В судовому засіданні 15.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повторно отримали рішення суду під розписку в судовому засіданні, що відбулося 15 листопада 2023 року.

Представник ОСОБА_3 адвокат Мушук В.В. в судовому засіданні заявив, що вони повторно отримали рішення в суді під розписку 15 листопада 2023 року.

Проте, отримання у подальшому заявниками за їх заявами копії рішення суду першої інстанції не може бути підставою для обрахунку перебігу строку на перегляд заочного рішення суду першої інстанції саме з моменту вручення такого судового рішення саме за тих обставин, коли заявник отримав копію такого рішення раніше у інший спосіб.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається мотивувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» («PONOMARYOV v. UKRAINE», № 3236/03).

У рішенні від 29.10.2015 ЄСПЛ звернув увагу на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою («Volovik v. Ukraine», № 15123/03, § 53, 55, рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року).

Згідно з цим принципом жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Хоча саме національним судам, перш за все, належить ухвалювати рішення про поновлення строку оскарження, проте їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. ЄСПЛ встановив, що у справі, яка ним переглядалася, національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Суд зробив висновок, що сама концепція «поважних причин», згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було зазначити причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника. Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції («USTIMENKO v. UKRAINE», № 32053/13).

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метоюдомогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» №32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

В поданих заявах заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не навели жодної поважної причини пропуску строку на подання заяви про його перегляд.

Враховуючи те, що заявниками пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а клопотання про поновлення строку не містить жодних поважних причин пропуску цього строку, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяв про перегляд заочного рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13.05.2022 у цивільній справі №554/10433/2021 та про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13.05.2022 у цивільній справі №554/10433/2021.

Керуючись ст.ст. 127, 353 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13 травня 2022 року у цивільній справі №554/10433/2021 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої поширенням такої недостовірної інформації відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 13 травня 2022 року у цивільній справі №554/10433/2021 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, відшкодування моральної (немайнової шкоди), завданої поширенням такої недостовірної інформації відмовити.

Складання повного тексту ухвали відкладено на 2 (два) дні 17 листопада 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання її повного тексту.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний тест ухвали складено 17 листопада 2023 року.

Суддя І.О.Блажко