ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 622/41/19

провадження № 22-ц/818/1742/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат»,

заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Куп`янський відділ державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за заявою Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_1 ,; Куп`янський відділ державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за апеляційною скаргою Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2023 року у складі судді Болибока Є.А.,-

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити сторону боржника Комунальну установу 2Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на ОСОБА_2 у справі № 622/41/19 за позовом ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2023 року у задоволенні заяви Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити їх заяву та замінити сторону у виконавчому провадженні № 61529962, що перебуває у провадженні Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 Золочівський районний суд Харківської області спирався на той факт, що на момент розгляду справи ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 , був визнаний Шевченківським районним судом Харківської області за заявою ОСОБА_1 недієздатною особою та являвся підопічним Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», а отже аліменти на дитину повинен сплачувати опікун. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатним. Опікуна при розгляді даної справи призначено не було. У відповідності до статті 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває в закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Тобто функції опікуна на період недієздатності ОСОБА_2 виконувала Комунальна установа Безмятеженський психоневрологічний інтернат. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, рішенням Шевченківського районного суд строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним не визначено, а отже його дія розповсюджується лише на два роки. На момент подання установою заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні до Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_2 не визнаний недієздатним і може самостійно набувати свої права та обов`язки, а отже основний факт на який спирався Золочівський районний суд Харківської області при ухваленні рішення про стягнення аліментів, відсутній. Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» вибула з виконавчого провадження, як сторона виконавчого провадження і її правонаступником є сам ОСОБА_2 . Вказує, що на даний час державним виконавцем винесена постанова про арешт рахунків боржника, тому КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» не може забезпечити права підопічних закладу на нормальне харчування, медичне та санітарно-гігієнічне обслуговування.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві та які є підставою для заміни сторони виконавчого провадження, а тому підстави для заміни сторони боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення суду про стягнення аліментів відсутні.

Такі висновки суду не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджуєтеся матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано недієздатним.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27.06.2019 року, зміненого постановою Харківського апеляційного суду від 22.11.2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», як опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є підопічним Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» та перебуває на повному державному утриманні за рахунок коштів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які він отримує в якості пенсії по інвалідності, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1015 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем МВДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) відкрито виконавче провадження № 61529962 щодо примусового виконання виконавчого листа № 622/41/19 від 17 лютого 2020 року, виданого Харківським апеляційним судом.

08.05.2023 року старшим державним виконавцем Куп`янського ВДВС у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олесіюком Б.В., на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника та направлена на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Як на підставу вимог заяви, КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» посилається на те, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 27.06.2019 року по справі № 622/41/19 було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1015 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів відбувається через Куп`янський відділ державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (номер виконавчого провадження 59922936). Вказує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 суд спирався на той факт, що на момент розгляду справи ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 , був визнаний Шевченківським районним судом Харківської області недієздатним та був підопічним Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат», а отже аліменти на дитину повинен сплачувати опікун. Вказує, що строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним не визначено, а отже його дія, відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України розповсюджується лише на два роки. Вважає, що на даний момент ОСОБА_2 вважається дієздатною особою, а тому, відповідно до ст. 442 ЦПК України, є правонаступником Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано недієздатним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун.

Отже, оскільки сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини є майновим обов`язком, тому визнання особи недієздатною не припиняє її обов`язок утримувати свою неповнолітню дитину. Такий обов`язок виконує опікун за рахунок коштів недієздатної особи.

Згідно зі ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки № 02/279 від 30.05.2023 року, виданої КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» вбачається, що ОСОБА_2 , 1973 року народження, знаходиться на повному державному забезпеченні при КУ «Безмятеженському психоневрологічному інтернаті» з 31.03.2016 року по теперішній час (наказ про зарахування до установи №61 від 31.03.2016 року).

У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України встановлено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією цивільного процесу, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначених ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії.

Якщо у пенсіонера, який перебуває у відповідній установі на повному державному утриманні, є непрацездатні члени сім`ї, які перебувають на його утриманні, пенсія виплачується в такому порядку: 25 відсотків пенсії - самому пенсіонерові, а інша частина пенсії, але не більш як 50 відсотків призначеного розміру пенсії - зазначеним членам сім`ї.

Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї відповідно до частин першої і другої цієї статті, перераховується до установи, де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою. Зазначені кошти зараховуються на банківські рахунки цих установ понад бюджетні асигнування і спрямовуються виключно на поліпшення умов проживання в них пенсіонерів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, статтею 48 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено порядок виплати пенсії особам, які перебувають на повному державному утриманні.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

У зв`язку з такою заміною відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належною стороною проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попередньої сторони всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18) та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Звертаючись до суду із заявою про заміну боржника Комунальна установа зазначила, що зарахування та використання коштів, що перераховані установам, здійснюється згідно з вимогами бюджетного законодавства для поліпшення умов перебування осіб в установах загальною сумою (не окремо за кожного підопічного пенсіонера) і виокремити кошти, які відраховні з пенсії ОСОБА_2 немає можливості. Перелік товарів, робіт і послуг, на закупівлю яких спрямовуються зазначені кошти, затверджується Мінсоцполітики та несе імперативний характер. Згідно переліку, товарів, робіт та послуг, на закупівлю яких спрямовуються кошти, що підлягають перерахуванню Пенсійним фондом України та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад установам, де особи перебувають на повному державному утриманні, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики №150 від 20.03.2012 року, можливість сплати аліментів на утримання дітей недієздатних підопічних відсутня (цей перелік є вичерпним). Комунальна установа «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» є соціально-медичним закладом, який фінансується за рахунок бюджетних коштів, також є надходження на спеціальний рахунок закладу відсоткової частини з пенсій підопічних згідно Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Як зазначено у поданій заяві про заміну сторони боржника Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на ОСОБА_2 , підставою правонаступництва є те, що на даний момент строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним закінчився тому ОСОБА_2 вважається дієздатною особою.

Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Таким чином строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним закінчився.

Даних про наявність інших рішень судів про визнання ОСОБА_2 недієздатним станом на час звернення КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» із заявою до суду або на теперішній час, матеріали справи не містять.

Тому підстав для висновку про наявність на даний час, обов`язку КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» по сплаті аліментів на дитину, як опікуна недієздатного ОСОБА_2 , не вбачається.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що оскільки рішенням про стягнення аліментів встановлено обов`язок батька ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання доньки, але у зв`язку із визнанням його на той час недієздатним, обов`язок по сплаті аліментів покладено на опікуна КУ «Безмятеженський психоневрологічний інтернат». Після спливу строку, на який ОСОБА_2 було визнано недієздатним (не більше 2-х років, як встановлено ст. 300 ЦПК України) підстав для стягнення аліментів з КУ«Безмятеженський психоневрологічний інтернат» не вбачається.

Тому наявні підстави для заміни боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 та п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви КУ«Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.п. 2-4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявою Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» - задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 04 липня 2023 року скасувати та постановити нову.

Заяву Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про стягнення аліментів задовольнити.

Замінити боржника по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» про стягнення аліментів у виконавчому провадженні № 59922936, що перебуває у провадженні Куп`янського відділу державної виконавчої служби у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з Комунальної установи «Безмятеженський психоневрологічний інтернат» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2023 року.