Справа № 646/1423/23
№ провадження 2/646/2334/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого Демченко І.М. за участю секретаря судового засідання Разєнкової Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

за участю відповідача ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

12.04.2023 КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою, в якій на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2015 по 31.01.2022 у сумі 56 784, 34 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Позивачем на підставі розпоряджень Харківської міської ради про початок та кінець опалювального сезону 2012-2021 здійснювало постачання теплової енергії та гарячої води до житлового будинку по АДРЕСА_1 , у тому числі до квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований відповідач. У порушення зобов`язань відповідачем плата за надані послуги проводиться не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у вищевказаному розмірі, яку просить стягнути позивач на його користь.

Ухвалою суду від 13.04.2023 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.06.2023 в порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.

02.06.2023 заочним рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено та стягнута заборгованості у вищевказаному розмірі.

Ухвалою суду від 19.07.2023 заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

04.08.2023 представником позивача КП «Харківські теплові мережі» Лещенком С.О. до суду подано заяву про зменшення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.11.2015 по 31.01.2022 у розмірі 51 709, 60 грн. Зазначає, що сума нарахованої заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з квітня 2021 по січень 2022 року знята, оскільки з 2006 року у квартирі відповідача вентиль гарячої води опломбований, однак у цей період /з квітня 2021 року по січень 2022 року / така плата нараховувалася у зв`язку недоступом до квартири відповідача для перевірки пломби. Після встановлення факту цілісності пломби всі нарахування зняті. Оскільки відповідач у період з 01.11.2015 по 31.01.2022 періодично, частково сплачував заборгованість за надані послуги з теплопостачання, вважає, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про визнання боргу та переривають строк позовної давності.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи по суті у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме за період з квітня 2020 року по 31.01.2022 у сумі 4998,06 грн. В іншій частині позовних вимог просить відмовити, застосувавши строк позовної давності. Вказує, що за період з квітня 2020 року по 31.01.2022 згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 19 919, 26 грн., однак з послуга з постачання гарячої води не надається з 2006 року. Крім того вказує, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.01.2013, яке набрало законної сили, ухваленим за результатами аналогічного позову КП «Харківські теплові мережі» до нього про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та постачання гарячої води у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку із пропуском строку позовної давності та у зв`язку із відсутністю акту надання послуги з постачання гарячої води до квартири відповідача.

Також зазначає, що оскільки за період з квітня 2020 року по 31.01.2022 за послуги з постачання гарячої води нараховано 4 991,20 грн., які фактично не надаються, саме на цю суму має бути зменшений розмір заборгованості за цей період, тобто : 19 919, 26 грн./загальна сума за надані послуги за період з квітня 2020 року по 31.01.2022 / - 4 991, 20 грн /нарахована сума за послуги з постачання гарячої води/ 10 000 грн /сплачені ним кошти за період з квітня 2020 року по 31.01.2022 / = 4 998, 06 грн.

Зазначає, що при здійсненні конкретних платежів у період з квітня 2020 року по 31.01.2022 ним зазначалося конкретне призначення платежу, що свідчить про визнання не всього боргу, а лише фактично наданих послуг, за які він сплачував.

Платіж у сумі 8 507,73 грн здійснений ним на виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.01.2013 в межах виконавчого провадження та зовсім не свідчить про визнання боргу за період з 01.11.2015 по квітень 2020 року.

Крім того, при зверненні до суду з цим позовом, позивачем не враховано, що у квартирі АДРЕСА_3 значилася зареєстрованою й інша повнолітня особа ОСОБА_3 , однак позовні вимоги до неї не пред`явлено.

Суд, заслухавши позицію відповідача, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 № 1407 Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» () визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова.

З довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 07.03.2023 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки будинок має єдину централізовану систему опалення та постачання гарячої води.

Актом обстеження теплоспоживання житлового приміщення за № 178/329 від 21.06.2023, складеного працівниками КП «Харківські теплові мережі» встановлено, що пломба на перекритому та опломбованому вентилі гарячої води збережена.

Частиною першої статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями частини першої статі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивачем у заяві від 04.08.2023, яка містить в матеріалах справи на аркушах 53-56. визнано, що КП «Харківські теплові мережі» з 2006 року не надає послугу постачання гарячої води у квартиру відповідача, вентиль опломбований.

Однак, як вбачається із наданої позивачем відомості про нарахування та оплату за період з березня 2021 року по січень 2022 року включно за адресою: АДРЕСА_4 , нараховані суми за послуги з підігріву води, у загальній сумі 5 058,03 грн. Представник позивача, хоча і надав до суду заяву про зменшення позовних вимог, однак уточненого та детального розрахунку суми заборгованості до суду не надав.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 712/8916/17 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги сформулювала такі висновки.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Таким чином, звертаючись до суду з цим позовом 12.04.2023, позовні вимоги за період до 12.04.2020 перебувають поза межами позовної давності.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача, що позовна давність переривається, оскільки відповідачем здійснювалася часткова оплата за надані послуги, що свідчить, на його думку, про визнання боргу, з огляду на таке.

Дослідивши надані відповідачем копії квитанцій про оплату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_4 , судом встановлено, що кожного разу при проведенні розрахункових операцій ОСОБА_1 чітко зазначалося призначення платежу, тобто період, за який здійснюється оплата за надані послуги.

Так, починаючи з квітня 2020 року відповідачем сплачено за послуги з теплопостачання 14 500 грн., що підтверджується наданими квитанціями.

З відомості про нарахування та оплату за послуги КП ?Харківські теплові мережі? встановлено, що починаючи з квітня 2020 року за адресою: АДРЕСА_4 , з урахуванням квитанції про надходження банку, що міститься на арк. 58, наданої позивачем, та квитанцій, наданих відповідачем з урахуванням зазначених у них періодів оплати за надані послуги, загальний розмір заборгованості склав 24 501, 59 грн., який з урахуванням ненадання послуг з підігріву води необхідно зменшити на 5 074, 74 грн. та проведених відповідачем оплат на суму 14 500 грн.

Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 4 998,06 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з теплопостачання та підігріву гарячої водивіднесено до комунальних.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Статтею 526 ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Вимогами статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні, хоча відповідач і посилався на такі обставини під час судового розгляду справи, крім цього мотивував неможливість своєчасної оплати комунальних-послуг тяжкою хворобою одного із членів сім`ї, на лікування якого витрачалися значні кошти.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

На підставі викладного, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» в частині розміру заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання за період з квітня 2020 року у розмірі 4 998, 06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525,526, 901,903 ЦК України, ст.ст. 20-22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі», юридична адреса: місто Харків, вулиця Мефодіївська, 11, ідентифікаційний код юридичної особи: 31557119, розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 4 998, 06 грн. (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 06 копійок) та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 259, 43 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять гривень 43 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий: І.М.Демченко