Провадження № 6/205/235/23
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направила до суду вищевказану заяву, яка надійшла до канцелярії суду 06 жовтня 2023 року та фактично передана суді канцелярією суду 09 жовтня 2023 року.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Статтею 442 ЦПК України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Відтак, виходячи із приписів частини 9 статті 10 цього ж Кодексу щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до вказаної заяви визначаються загальними нормами, зокрема ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

Однак представником заявника у заяві зазначена невірна назва суду: замість «Ленінський районний суд м. Дніпропетровська», вказано «Ленінський районний суд м. Дніпро».

Також згідно із п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити також, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Отже, представником заявника не зазначено усі вищевказані відомості сторін, а якщо ця інформація їй не відома про це потрібно зазначити.

Крім того, на підставі п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Більш того, згідно із п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також частинами 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року за № 55.

Так, пункт 5.27 цього стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Вказані вимоги закону представником заявника не виконані, подані суду в копіях письмові докази, що є додатком до позовної заяви хоча і засвідчені підписом представника заявника, але без зазначення дати такого засвідчення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає залишенню без руху з метою надання строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ними копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 442, 446 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання ними копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.