Справа № 206/4567/23
Провадження № 2-о/206/414/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

присяжних: Бикова Р.В., Хасанової В.О.,

за участю секретаря с/з Ляшко Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги,

за участю:

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника лікаря-психіатра Колеснікової О.О.

особи стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1

захисника-адвоката Потьомкіна С.М.

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 03.10.2023 було госпіталізовано ОСОБА_1 , до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів необхідність примусової госпіталізації хворого зумовлюється тим, що він становить небезпеку для себе та оточуючих. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Колеснікова О.О. просила задовольнити заяву та госпіталізувати ОСОБА_1 , оскільки остання була декілька разів госпіталізована з підстав, які вказані у поданій заяві на теперішній час. Проте рішення суду про примусово госпіталізацію відносно останньої не було. ОСОБА_1 має гострий поліфорнний психотичний розлад, такий діагноз було встановлено останній. Співробітниками поліції, на місці події, а саме за місцем проживання колишнього чоловіка ОСОБА_2 за повідомленням якого останні прибули, що ОСОБА_1 поводила себе неадекватно у зв`язку з чим було викликано швидку медичну допомогу та доставлено до лікарні. Враховуючи викладене просила задовольнити заяву. ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодилася з думкою лікаря та заперечувала проти задоволення заяви, оскільки вважала, що її діє були направленні на захист своєї дитини, оскільки її донька мешкає з батьком. Її колишній чоловік ОСОБА_2 не дає їй бачитись з донькою. Їй відомо, що доньку він закриває у будинку, домагається її, забирає у доньки телефон. В доньки є захворювання і вона потребує її допомоги, донька їй дзвонить та прохає допомогти, тому вона вимушена перелазити через паркан будинку чоловіка, щоб допомогти доньці. Одного разу її донька захворіла і вона викликала карету «швидкої» допомоги, але з невідомих їй підстав лікарні забрали її до лікарні, а не доньку. Після чого її помістили до психіатричної лікарні. Вона бачила, через паркан як чоловік вимикає світло та знімає на телефон оголену доньку,хоче їй допомогти та забрати її від батька. Проте її колишній чоловік постійно викликає поліцію. Вважає, що вона здорова та хоче жити із донькою. Адвокат Потьомкін С.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви лікаря. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що 03.10.2023 було госпіталізовано ОСОБА_1 , до психіатричного стаціонару. Направлення на госпіталізацію видане лікарем-психіатром Коваль (ініціали не вказані) КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання (діагноз): шизофренія, параноїдна форма. Лікар-психіатр Мозолюк А.В. у приймальному відділенні о « 20 »год. « 50 »хв. 03.10.2023, який підтвердив наявність психічних розладів у вигляді: до бесіди залучається пасивно. Тривожна, напружена, на питання відповідає не по суті. Висловлює маячні ідеї відношення та збитку на адресу колишнього чоловіка, свариться на його адресу, стверджує, що він ображає їх дитину, агресивно налаштована до оточуючих, підозрює в змові мислення розірване, різнопланове. Настрій мінливий, емоційно лабільна, легко переходить на крик, спілкування непродуктивне, встановив діагноз: Шизоафективний розлад. Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим виявляє агресію до оточуючих. Хвора виглядає розгубленою, дещо тривожною, підозрілою. Мовному контакту доступна, однак характер його малопродуктивний. На питання відповідає часто не по суті заданого питання. Негативістична на адресу чоловіка, каже, що той погано ставиться до дитини та ґвалтує її. Активно висловлює маячні морального та фізичного збитку, відношення. Нічого поганого у своєму вчинку не вбачає. Судження вкрай суперечливі. Мислення розірване, непослідовне, паралогічне, амбівалентне. Емоційно сплощена, однак спостерігаються спалахи роздратування, вербальної агресії. Лікуватись не бажає. Хворій поставлено попередній діагноз: Гострий поліморфний психотичний розлад з с-ми шизофренії. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бєхтєрева, 1) для надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.В. Поштаренко

Присяжні: Р.В. Биков

В.О. Хасанова