Номер провадження 2/754/1338/23
Справа №754/7167/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

під головуванням судді Буша Н.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання Зануди І.А.,

представника позивача: Сенчило В.В. ,

представника відповідача: Константинова О.Г. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСББ «Сонячний» в особі адвоката-Сенчило В.В. звернувся з вищевказаним позовом до суду, який в ході розгляду справи було зменшено.

Обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 липня 2022 року Деснняським районним судом м. Києва прийнято рішення по справі №754/2313/22 про скасування судового наказу від 22.02.2022 року у справі за заявою ОСББ «Сонячний» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 . Боржник ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ОСББ «Сонячний».

Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. 26.03.2019 року проведено загальні збори ОСББ «Сонячний» щодо питання про здійснення заходів з підвищення енергоефективності в житловому будинку АДРЕСА_2 , рішенням якого стало затвердження техніко-економічне обгрунтування їх здійснення, надане на розгляд зборів. Співвласники квартир, яким утеплюють зовнішні стіни, обов`язково сплачують 30% вартості утеплених стін. Всупереч вказаним положенням чинного законодавства та Статуту ОСББ, відповідач ОСОБА_3 не виконує належним чином своїх обов`язків, визначених Статутом та не сплачує вчасно і в повному обсязі внески на оплату житлових послуг, витрат по експлуатації і ремонту будинку, утриманню прибудинкової території, що порушує право позивача на одержання плати в установлений законодавством строк. У зв`язку з чим, у відповідача в період з 01.02.2019 р. по 31.01.2022 р. утворилась заборговність по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 9 280,19 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

05.10.2022 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Константинова О.Г. надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого ОСОБА_3 з доводами, викладеними у позовній заяві, не погоджується, вважає їх не обгрунтованими, безпідставними та незаконними. З метою з`ясування всіх обставин справи, відповідач провів детальний аналіз та розрахунок за наявними у неї чеками, квитанціями на оплату, якій їй надавалися та тих даних, які наявні у додатках до позовної заяви позивача про стягнення заборгованості по питанню виникнення заборгованості до 2019 року та заборгованості за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 року. Що стосується виникнення заборгованості до 2019 року у розмірі 2 973,72 грн., то відповідно до квитанцій про сплату членських внесків на експлуатацію житлового фонду, які надавалися відповідачу позивачем для оплати у період з 01.03.2017 року по 01.01.2019 року, відповідач сплачувала за послуги по утриманню будинку. За період з 01.03.2017 р. по 01.01.2019 року у відповідача негативне сальдо 1 436,78 грн. Таким чином, у відповідача наявна заборговність до 01.01.2019 р. лише у розмірі 1 436,78 грн. По питанню виникнення заборгованості та правомірності стягнення заборгованості за період з 01.05.2019 року по 31.01.2022 року у розмірі 9 280,19 грн. та 3% річних у розмірі 470,17 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 105,31 грн. Відповідно до квитанцій в період часу з травня 2019 року по лютий 2020 року відповідачу виставлялися квитанції на сплату за послуги по утриманню будинку та утеплення по конкурсу будинку. Згідно з чеками та розрахунку, без застосування строків позовної давності, який провела відповідач, то за період з 01.05.2019 року по 31.01.2022 року у відповідача негативне сальдо за утримання 861,21 грн., з яких 771,09 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 20,60 грн., інфляційних витрат у розмірі 63, 52 грн., за утеплення 5770,78 грн., з яких 5 149 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 219,52 грн., інфляційних витрат у розмірі 402,06 грн. Таким чином, відповідач вважає, що загальна сума заборгованості без застосування позовної давності, яка підлягає стягненню за період з 01.05.2019 року по 31.01.2022 року з відповідача складає: основий борг у розмірі 5 926,09 грн., 3% річних у розмірі 240,32 грн., та інфляційні витрати у розмірі 464,58 грн. Відповідач просить суд застосувати строки позовної давності до стягнення загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню за період з 01.08.2019 року по 31.01.2022 року: основний борг у розмірі 4 226,09 грн., 3% річних у розмірі 185,73 грн. та інфляційні витрати у розмірі 473,48 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що розрахунок внесків на утримання будинку починаючи з 01.10.2017 р. по 05.04.2021 року діяв тариф у розмірі 4,84 за 1м2 для першого поверху та 5,98 за 1м2 для інших поверхів, а з 06.04.2021 року по 31.11.2021 року тариф для першого поверху 7,10 грн. за 1м2 загальної площі квартири, 7,80 за 1 м2 загальної площі квартири для мешканців інших поверхів. Проте, позивачем не було надано до суду ні договору приєднання, ні договору надання послуг, який повинен був бути укладений між позивачем та керуючою компанією, яка обслуговує ОСББ «Сонячний», де б було зазначено, як формується тариф, за яким надаються послуги позивачу. Окрім того, позивачем не надано протокол Загальних зборів ОСББ «Сонячний» або Витяг з протоколом Загальних зборів ОСББ «Сонячний» щодо порядку формування тарифу мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_2 для внесків за утеплення, яке проводилося у період з травня 2019 року по лютий 2020 року, а також акт прийому передачі робіт. Сторона відповідача просила суд відмовити позивачу у задоволені позову.

23.01.2023 року сторона відповідача подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів по справі.

20.02.2023 року представником позивача ОСББ «Сонячний» - адвокатом Сенчило В.В. подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якому позивач зазначає, що з урахуванням уточненного розрахунку позовних вимог, позивач відмовляється від стягнення нарахованої до особового рахунку відповідача суми у розмірі 13 149,00 грн. за проведене утеплення зовнішніх стін квартири оскільки, відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного у період з березня 2019 р. до серпня 2022 року, роботи з утеплення фасаду будинку до житлово-комунальних послуг не відносились. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ОСББ «Сонячний» основну суму заборгованості у розмірі 4 131,19 грн., інфляційні втрати в розмірі 577,19 грн., три проценти річних в розмірі 264,59 грн., судові витрати в розмірі 5 481 грн.

27.02.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Константинов О.Г. подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

15.05.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Константинова О.Г. на адресу суду надійшов відзив на позовні вимоги (уточнення та обгрунтування, у зв`язку з подачею позивачем нової заяви) та письмові пояснення з заявою про визнання неналежними та не допустимими докази із застосуванням строку позовної давності до суми 2 993,72 по внескам за утримання будинку.

31.07.2023 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду відповідь на пояснення, в яких просила відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сенчило В.В. позовні підтримав, посилаючись на обставини, викладені в поданому позивачем позові та в заяві про зменшення позовних вимог, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та її представник - адвокат Константинов О.Г. позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у поданому відзиві на позов та просили суд застосувати строки позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частини перша статті 13 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , а відтак, як зазначає позивач, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ОСББ «Сонячний» як організацією, що здійснює утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_2 та його прибудинкової території згідно Статуту організації.

Відносини з приводу створення, діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та надання ними житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом, Законом України «Про ОСББ», Законом «Про житлово-комунальні послуги», іншими нормативно-правовими актами, а також статутом об`єднання.

Відповідно до п. 2.1 Метою створення Об`єднання є забезпечення захисту прав його учасників, відповідно до цього Статуту та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків Об`єднання має право - вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та статутом Об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також врахувань до резервного і ремонтного фондів; - звертатись до суду з позовом про стягнення з власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати завдані збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та Статутом Об`єднання платежі і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів ч. 3, 4 п. 2.5 Статуту Об`єднання.

При цьому п. 11.3 Статуту учасник об`єднання зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх компетенції; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з вимогами ч. 2, 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено обов`язок співвласника у багатоквартирному будинку виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Реалізація таких прав об`єднання здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання.

Всупереч вказаним положенням чинного законодавства та Статуту ОСББ, відповідач ОСОБА_3 не виконувала належним чином своїх обов`язків та не сплачувала вчасно і в повному обсязі внески на оплату житлових послуг, витрат по експлуатації і ремонту будинку, утриманню прибудинкової території, що порушує право позивача на одержання плати в установлений законодавством строк.

Так за період з 01.02.2019 року по 31.01.2022 року у відповідача за рахунком позивача виникла заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 4 131,19 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням.

Відповідно до вимог ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Сторона відповідача просила суд застосувати строк позовної давності та повністю відмовити у задоволенні позову.

Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Суд задовольняє клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк позивачем було пропущено, клопотання про поновлення строків позовної давності представником позивача заявлено не було.

Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані відповідачу житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 12.03.2020 року по 31.01.2022 року - є обґрунтованими та доведеними.

Проте наявні підстави для відмови позивачу у позові в частині стягнення заборгованості за період з 01.02.2019 року по 12.03.2020 року у зв`язку із пропуском позовної давності, а тому стягненню підлягає основна сума заборгованості в розмірі 1468 грн. 88 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України, підлягає частковому задоволенню в розмірі 102,86 грн., які розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році].

Інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 234,52 грн., які розраховувались за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції (%)] / 100% - [Сума боргу] Де: [Сума боргу] - сума простроченого боргу. [Індекс інфляції (%)] - добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами з відповідача ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Сторона позивача заявила суду про те, що ним буде подано заява про розмір витрат, які сторона позивача сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Крім того, стороною відповідача також 23.01.2023 року подано заяву про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 12-13, 76-84, 89,134, 141, 223, 259, 264-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 253, 256, 257, 267, 526, 625 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 156, 162 ЖК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» (, IBAN: НОМЕР_2 , АТ «Ощадбанк», МФО 322669, місце знаходження: м. Київ, пр. Червоної Калини, 91-В) основну суму заборгованості у розмірі 1 468 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 )на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» (, IBAN: НОМЕР_2 , АТ «Ощадбанк», МФО 322669, місце знаходження: м. Київ, пр. Червоної Калини, 91-В) інфляційні втрати у розмірі 234 грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» (, IBAN: НОМЕР_2 , АТ «Ощадбанк», МФО 322669, місце знаходження: м. Київ, пр. Червоної Калини, 91-В) три проценти річних у розмірі 102 грн. 86 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16.10.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша