У Х В А Л А

Справа № 634/302/23

Провадження № 2/634/50/23

"20" квітня 2023 р. смт Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частину спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -

встановив:

07.04.2023 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частину спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

07.07.2021 року в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, судом було направлено запит до Сахновщинської селищної ради Харківської області для надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді Сахновщинської селищної ради Харківської області, яка надійшла 20.04.2023 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, а саме щодо визнання спільним майном подружжя житловий будинок АДРЕСА_2 , автомобіль ГАЗ 322132, 2003 року випуску та автомобіля ВАЗ 2106, 1977 року випуску.

Також позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, а саме: визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за 1/2 частки ринкової вартості автомобіля ГАЗ 322132, 2003 року випуску в сумі 60721,50 грн. та автомобіля ВАЗ 2106, 1977 року випуску в сумі 20949,50 грн.

Згідно п.3 ч.3. ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ч.6 ст.176 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (станом на 01 січня 2023 року 1073,60 грн.).

Згідно ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

В даному випадку позивачем визначено ціну позову за вимоги майнового характеру в розмірі 181671 грн. та з урахуванням вказаної ціни позову сплачено судовий збір у розмірі 1816,71 грн. та додано квитанцію про сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Разом з тим доказів сплати судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1073,60 грн. позивачем до позовної заяви не надано.

На обґрунтування зазначеної ціни позову позивачем додано до позовної заяви розрахунок вартості лише спірного автомобіля ГАЗ 322132, 2003 року випуску.

Разом з тим, в порушення вимог п.3.ч.3. ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано розрахунок вартості спірного житлового будинку та автомобіля ВАЗ 2106, що позбавляє суд можливості перевірити дійсну вартість мана, та визначити суму судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи вищевказані вимоги ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судом, з метою попереднього визначення суми судового збору, здійснено моніторинг вартості спірного майна, розрахунок вартості щодо якого не було надано, та з урахуванням того, що відповідач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку та стягнути 1/2 частину вартості спірних автомобілів суд попередньо визначає розмір судового збору, який повинен сплатити позивач при поданні даної позовної заяви до суду за вимоги майнового характеру, в розмірі 2039,01 грн, виходячи з визначеної судом ціни позову в сумі 203901 грн.

Таким чином загальна сума судового збору, яку позивач повинна сплатити при подачі вказаної позовної заяви до суду, а саме за вимогу немайнового характеру та за вимоги майнового характеру, складає 3112, 61 грн.

З урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1816, 71 грн. при подачі вказаної позовної заяви до суду, тому позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 1295,9 грн. (3112, 61 грн. 1816, 71 грн. = 1295,9 грн.), та відповідно до ст.177 ЦПК України, додати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, суд зазначає, що в 2021 році позивач вже зверталася до Сахновщинського районного суду Харківської області з вказаною позовною заявою, та згідно розпорядження голови Верховного суду України від 13.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» вказану цивільну справу було передано на розгляд до Диканського районного суду Полтавської області та у зв`язку з повторним звернення до Сахновщинського районного суду Харківської області з вказаним позовом позивачем не надано інформацію про результати розгляду вказаної справи Диканським районним судом Полтавської області.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.13, 177, 187 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на частину спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позову без руху, в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважитися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: