Справа № 627/64/22
Провадження № 2/761/1750/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

29.06.202 р. на адресу суду від Краснокутського районного суду Харківської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Укрнафта» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій позивач просить визнати за ним право власності на іменні акції ПАТ «Укрнафта» в кількості 21 штуки, відповідно до сертифікату серії А № 21063, у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина в тому числі у вигляді іменних акції ПАТ «Укрнафта» в кількості 21 штуки, відповідно до сертифікату серії А № 21063, які належали останній. За своє життя мати позивача ОСОБА_2 заповіту не залишила. Інших спадкоємців за законом крім позивача у ОСОБА_2 немає. З метою прийняття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, оскільки постановою держаного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві ОСОБА_2 та пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.07.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 22.05.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , померла у с.Козіївка Краснокутського району Харківської області у віці 87 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Тобто, 22.12.2008 р. за місцем проживання ОСОБА_2 , внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначає позивача, на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належали іменні акції ПАТ «Укрнафта» в кількості 21 штуки, номінальною вартістю 0,25 грн., а тому право на них увійшло до складу спадщини, на підтвердження чого надав сертифікат серії А № 21063 та виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особистого рахунку № НОМЕР_3 на 18.09.2000 р.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Враховуючи, що ОСОБА_2 за своє життя заповіту не залишив, а тому згідно з положеннями ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою прийняття спадщини звернувся до державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2019 р.

Однак, постановою держаного нотаріуса позивачу було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві ОСОБА_2 та пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Так, зі змісту вказаної постанови державного нотаріуса вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Завданням цивільного судочинства у розумінні ч.1 ст. 2 ЦПК України, насамперед є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, передумовою для звернення сторони до суду за захистом своїх прав є наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Натомість, недотримання стороною встановленого законодавством порядку прийняття спадщини не свідчить про порушення його прав та навпаки, вказує на передчасність звернення до суду.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, судом встановлено, що позивачем не вчинялось передбачених законом дій, спрямованих на належне прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав, оскільки останній звернувся до державного нотаріуса з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

При цьому, жодних судових рішень, якими б позивачу, до дати звернення із заявою до державного нотаріуса, визначався б додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви на підтвердження його спадкових прав було надано виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особистого рахунку на 18.09.2000 р., в той час, як спадщина у зв`язку із смертю ОСОБА_2 була відкрита більш ніж як через 8 років потому, а саме 22.12.2008 р.

Відповідно до положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в електронній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах, що відкривається депозитарною установою, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

З врахуванням вказаних норм закон суд вважає, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що іменні акції ПАТ «Укрнафта» в кількості 21 штуки, відповідно до сертифікату серії А № 21063, на момент смерті ОСОБА_2 були наявні на її особистому рахунку, а отже й те, що право на них увійшло до складу спадщини.

Крім того, в силу вимог закону після введення на території України воєнного стану, тобто з 24.02.2022 р., єдиними акціонерами та володільцями акцій ПАТ «Укрнафта» станом на теперішній час є Держава в особі Міністерства оборони України та АТ «НАК «Нафтогаз України».

Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів, про які він зазначає в своєму позові.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, зокрема, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та на момент відкриття спадщини іменні акції дійсно належали спадкодавцю, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, крім того позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, який у передбаченому законом порядку йому не продовжувався, а тому суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: