У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконними дій, зобов`язання відновити на картковому рахунку баланс та скасувати нараховані відсотки, штрафні санкції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі банк) про захист прав споживача.

Разом із позовною заявою, 16 листопада 2023 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання банку зупинити нарахування відсотків, пені, щомісячних платежів та інших штрафних санкцій щодо кредитного рахунку НОМЕР_1 та щодо кредитного договору № 4813 від 02 жовтня 2023 року.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 02 жовтня 2023 року до позивача зателефонувала невідома особа, яка шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа доступом до його номеру телефону та акаунту в додатку «Мій Київстар» ПАТ «Київстар». Після цього, вказана особа шляхом проведення незаконних операції заволоділа доступом до його акаунту в АТ КБ «Приватбанк».

Як наслідок, 02 жовтня 2023 року на ім`я позивача було відкрито банківську картку «Універсальна» (рахунок НОМЕР_1 ), здійснено перекази на інші рахунки та покупки на загальну суму 112 702,13 грн., з сумою комісій 3658,32 грн. Окрім цього, невідомою особою, на ім`я позивача незаконно оформлено кредитний договір № 4813 від 02.10.2013 року на суму 80 217,80 грн. Відтак, третя особа, яка незаконно отримала доступ до банківських рахунків позивача, своїми незаконними діями спричинила йому матеріальної шкоди на загальну суму 196 568,25 грн.

27 жовтня 2023 позивач звернувся до банку із заявою та просив повернути незаконні списані кошти з відкритого невідомою особою на його ім`я кредитного рахунку НОМЕР_1 , повернути списані кошти за кредитним договором № 4813 від 02 жовтня 2023 року та зупинити нарахування відсотків, штрафних санкцій за вказаними рахунком та договором. Банком відмовлено у задоволенні його вимог.

Позивач вказує, що він будь-яких розпоряджень банку для проведення списання грошових коштів з його кредитного рахунку чи оформлення кредитного договору від 02.10.2023 року не надавав, рішення суду про проведення такого списання грошових коштів не приймалось, інші підстави для здійснення вказаних операції були відсутні.

Вказані обставини, стали підставою для пред`явлення ним позову до банку про визнання незаконним самовільне, без його згоди, відкриття банком кредитного рахунку НОМЕР_1 (картка «Універсальна»), перерахування 02 жовтня 2023 року на інші рахунки грошових коштів та списання коштів за кредитним договором № 4813 від 02 жовтня 2023 року; зобов`язання банку відновити на картковому рахунку НОМЕР_1 та за кредитним договором № 4813 від 02 жовтня 2023 року грошові кошти на загальну суму 196 568,25 грн.; зобов`язати банк скасувати відсотки, пеню, нараховані за наслідками проведення операцій з незаконного списання коштів 02 жовтня 2023 року на загальну суму 196 568,25 грн.

Позивач вказує, що по даний час відповідач продовжує нараховувати відсотки по спірних кредитних коштах. Почали телефонувати колектори з вимогою сплатити заборгованість по кредитних коштах, які він не отримував, а тому вважає, що слід вжити заходів забезпечення позову.

Незастосування заходів забезпечення позову, на думку заявника, може ускладнити в майбутньому виконання рішення суду та захист його прав як сторони у кредитному зобов`язанні, оскільки банк може продати (передати) право вимоги щодо кредитних коштів іншій особі. Забезпечення позову не завдасть банку значних матеріальних збитків, оскільки таке забезпечення спрямоване на зупинення нарахування санкцій за кредитними договорами, які він не укладав. Розмір втрачених ним коштів, більший ніж можлива не отримана вигода банку. Крім того, банк може захисти свої права шляхом пред`явлення позову до особи, яка і отримала вказані кредитні кошти.

Посилаючись на наведене, просить суд вжити зазначені заходи забезпечення позову.

Станом на 17 листопада 2023 позовна заява ОСОБА_1 до розгляду судом не прийнята і провадження у цивільній справі не відкрито.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у обраний ним спосіб, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, у пункті 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких він клопоче перед судом.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків, в даному випадку, заборони суб`єкту господарювання вчиняти певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками, які настануть, в даному випадку, внаслідок заборони суб`єкту господарювання вчиняти певні дії.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір щодо несанкціонованого, на думку позивача, списання грошових коштів. Однак, судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд прийшов до висновку, що обраний заявником вид заходів забезпечення позову фактично є тотожним задоволенню однієї із заявлених позовних вимог про скасування нарахованих відсотків, штрафних санкцій.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Судом враховано, що зокрема наявність ознак безпідставного списання грошових коштів з карткового рахунку позивача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Застосування заходів забезпечення позову, в цьому випадку, фактично вирішує справу по суті предмету позову.

Слід врахувати, що задоволення позовних вимог, за достатніх для цього підстав, наслідком матиме встановлення відсутності обов`язку у позивача сплачувати, зокрема, відсотки за користування спірними коштами, інші встановлені договором про банківське обслуговування платежі, а також відповідальність, зокрема у виді неустойки.

Крім того, із наданих заявником доказів не вбачається нарахування відповідачем відсотків, штрафних санкцій на оспорювану суму позивачем.

При цьому суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд не з`ясовує фактичні обставин справи, а також не оцінює належності, допустимості і достовірності доказів щодо суті спору. Лише під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, які правовідносини випливають із встановлених обставин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про які клопоче заявник, не є співмірними, адекватними і необхідними для забезпечення виконання судового рішення, невжиття таких заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 17 листопада 2023 року.

Суддя І.М. Черніцька