Справа № 523/9163/23
Провадження №2/523/3687/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" вересня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/9163/23 за позовом представника позивача Білого Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Білий В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 16.12.2022 року о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Chevrolеt Aveo», д/н НОМЕР_1 у м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, не вибрав безпечну дистанцію, не дотримався безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілим у вказаній дорожньо транспортній пригоді та власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2023 року за результатами розгляду справи № 523/1259/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Цивільно правові відповідальність власника автомобіля марки «Chevrolеt Aveo», д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на підставі полісу № 207838348 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2022 року.

У визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк позивачка звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування із доданням всіх необхідних документів. Проте, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на виконання вимог вказаного Закону жодного відшкодування не здійснило.

Листом НБУ від 22.12.2022 року на адресу позивача надійшло повідомлення, в якому зазначено про те, що ліцензія на провадження діяльності з надання фінансових послуг ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було відкликано. Однак, представник позивача зазначає про те, що згідно висновків постанови ВП ВС від 22.02.2022 року у справі № 201/16373/16-ц призупинення або анулювання ліцензії страховика, заборона на здійснення страхової діяльності не поширюється на виконання зобов`язань за вже укладеними договорами.

Згідно Висновку щодо вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу № 100/03-23, складеного оцінювачем ОСОБА_3 ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 до моменту ДТП становить 152222,73 грн., а ринкова вартість вказаного автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень становить 7822,11 грн. А тому, керуючись ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вартість страхового відшкодування потерпілій особі має складати різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що у даному випадку становить 144400,62 грн. Проте, враховуючи, що відповідно до полісу № 207838348 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2022 року страхова сума становить 130000,00 грн., страхове відшкодування має відбувати у межах страхового ліміту.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 130000,00 грн., витрати на проведення експертизи, витрати на надання правової допомоги та сплачений позивачем судовий збір.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 02.06.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовній вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем заходженням юридичної особи відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем свого знаходження відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

По справі встановлено, 16.12.2022 року о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Chevrolеt Aveo», д/н НОМЕР_1 у м. Одеса по вул. Миколаївська дорога, не вибрав безпечну дистанцію, не дотримався безпечної швидкості руху, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 від 27.11.2013 року.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2023 року за результатами розгляду справи № 523/1259/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копію вказаної постанови.

Згідно Звіту щодо вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу № 100/03-23 від 27.03.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 становить 152222,73 грн., вартість відновлювального ремонту на момент дослідження становить 299164,06 грн.

Цивільно правові відповідальність власника автомобіля марки «Chevrolеt Aveo», д/н НОМЕР_1 на момент скоєння дорожньо транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на підставі полісу № 207838348 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2022 року, що підтверджується доданою до матеріалів справи інформацією з веб сайту МТСБУ та копією вказаного полісу.

Так, із полісу № 207838348 від 21.01.2022 року вбачається, що вбачається, що страхова сума за заподіяну шкоду майну потерпілого становить 130000,00 грн., франшиза складає 0,00 грн.

Окрім того, із вказаної інформації вбачається, що з 26.01.2023 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» позбавлена права укладати договори страхування ОСЦППВВНТЗ.

З наявного в матеріалах справи листа НБУ від 22.12.2022 року за № 27-0008/88764 вбачається, що 30.08.2022 року відомості про ПрАТ «СК «СС» було виключено з Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку з чим Товариство позбавлене право здійснювати страхову діяльність.

Згідно з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 31.05.2023 року ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» перебуває в стані припинення.

В той же час, відповідно до інформації із веб сайту Верховного суду, повідомлень про відкриття провадження справи про банкрутство відносно ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відсутнє.

Згідно п. 527 глави 65 Розділу ХІ Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою НБУ від 25.12.2021 року № 153, надавач фінансових послуг після прийняття Національним банком рішення про відкликання (анулювання) ліцензії (ліцензій) на провадження діяльності з надання фінансових послуг втрачає право укладати нові договори з надання фінансових послуг та/або продовжувати строк дії укладених договорів про надання фінансової послуги, та/або вносити зміни до укладених договорів, які призводять до збільшення зобов`язань, проте продовжує виконувати зобов`язання за укладеними договорами про надання фінансових послуг з урахуванням особливостей, установлених законодавством України, та здійснювати іншу господарську діяльність.

Суд зазначає, що страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.

Вказаний висновок сформовано у постанова ВП ВС від 22.02.2022 року за результатами розгляду справи № 201/16373/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхування це вид цивільно правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»

Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, пунктами 1.4, 1.7 ст. 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно приписів ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

По справі встановлено, що 01.05.2023 року представник позивачки ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування із доданням всіх необхідних документів. Проте, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на виконання вимог вказаного Закону жодного відшкодування не здійснило. Докази протилежного стороною відповідача суду надано не було.

Згідно приписів ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Як вбачається із наданого стороною позивача Звіту щодо вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу № 100/03-23 від 27.03.2023 року та Звіту про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень № 100/03-23/1 від 24.04.2023 року, складених оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 до моменту ДТП становить 152222,73 грн., а ринкова вартість вказаного автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень становить 7822,11 грн..

Беручи до уваги зазначені вище докази, у суду наявні всі підстави вважати, що автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 за результатами дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 16.12.2022 року, є фізично знищеним через економічно необґрунтованим проведенням його ремонту, а тому розрахунок розміру страхового відшкодування повинно було здійснитися виходячи з положень ст. 30 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, керуючись п. 30.2. ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування повинен був розраховуватися наступним чином: 152222,73 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 7822,11 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) = 144400,60 грн.

Приписами п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до полісу № 207838348 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2022 року страхова сума становить 130000,00 грн., отже страхове відшкодування, яке підлягає стягненню ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 складає 130000,00 грн. у межах страхового ліміту.

Судом встановлено, що витрати позивачки ОСОБА_1 , пов`язанні із залученням експерта та проведення Звіту оцінки ринкової вартості з урахуванням аварійних пошкоджень складають 4000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справ копією Квитанції до прибуткового касового ордеру № 44 від 24.04.2023 року.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги № Б/12/Ко/22 від 21.12.2022 року, укладений між адвокатом Білим В.В. та Олєйниковою Р.В.

Відповідно до Акту від 26.05.2023 року приймання передачі наданих послуг (виконаних робіт) за Договором № Б/12/Ко/22 від 21.12.2022 року, вартість послуг адвоката Білого В.В. склала 5000,00 грн.

Окрім того, в матеріалах справи наявна Квитанція № 536168 Серії ААИ від 21.05.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено юридичні послуги за Договором № Б/12/Ко/22 згідно Акту приймання передачі у розмірі 5000,00 грн.

Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що із ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі у розмірі 130000,00 грн., понесені витрати на професійну правничу допомогу, а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 979, 990 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 6, 22, 30, 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача Білого Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 130000 /сто тридцять тисяч/ грн. 00 коп., а також витрати на замовлення висновку експерта у розмірі 4000 /чотири тисячі/ грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000 /п`ять тисяч/ грн. 00 коп., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1300 /тисячі триста/ грн. 00 коп.

Учасники справи

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», код за , місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. № 17-21.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер