Справа № 307/2704/23
Провадження № 2/307/526/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі судді Сас Л.Р., секретар судового засідання Ключкей Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 29 червня 2023 року пред`явила до ОСОБА_2 позов про стягнення заборгованості за договором позики від 24. травня 2023 року у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 24 травня 2023 року між нею, позивачкою, та ОСОБА_2 укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. і зареєстровано в реєстрі за №4261.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору позивач передала відповідачу у власність грошові кошти у сумі 4 000 000,00 (чотири мільйони) гривень.

Згідно п. 2 договору грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позивачем та одержані відповідачем під час підписання цього договору.

Відповідно до п. 3 договору за весь час фактичного користування грошовими коштами відповідач не зобов?язується сплачувати позивачеві які не будь відсотки.

Відповідно до п. 5 Договору позики відповідач зобов?язується повернути позивачеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому у строк до 07.06.2023 року (сьомого червня дві тисячі двадцять третього року).

Відповідно до п.10 договору якщо відповідач своєчасно не поверне позичені гроші, позивач має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду.

Станом на сьогоднішній день строк виконання зобов`язання за договором позики наступив. Разом з тим, відповідач відмовляється повертати суму позики 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, пояснюючи, що не має в наявності зазначеної суми, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі змістом статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Таким чином, між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. 24 травня 2023 року за №4261 за яким позивач позичила (передала у власність), а відповідач відповідно отримав (у борг) 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, строком до 07.06.2023 року.

Враховуючи наведене, а також те, що стороною позивача доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачем коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення у передбачені договором позики строки, відтак, наявні правові підстави для задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованість за договором позики у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено у відкритому судовому засіданні в залі суду з викликом сторін на 17 жовтня 2023 року на 11 год.

На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 листопада 2023 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гаврилець М.Б. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 травня 2023 року укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №4261 ( а.с. 3).

Відповідно до п. 1 зазначеного договору ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 у власність грошові кошти у сумі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень, а позичальник зобов`ячався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, визначених цим договором.

Грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником під час підписання цього договору.

Згідно п. 3 договору за весь час фактичного користування грошовими коштами відповідач не зобов?язується сплачувати позивачеві які небудь відсотки.

Відповідно до п. 5 Договору позики, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому у строк до 07 червня 2023 року (сьомого червня дві тисячі двадцять третього року). При цьому повернення позики має бути здійснено у сумі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

Відповідно до п.10 договору якщо відповідач своєчасно не поверне позичені гроші, позивач має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1047 цього ж Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У правовій позиції, яка викладена ВСУ у постанові № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Однак, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором позики не виконав, гроші позивачці ОСОБА_1 не повернув.

Ураховуючи наведене, є підстави стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволено повністю, то із відповідача ОСОБА_2 у користь позивачки необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 13 420 грн., що підтверджено квитанцією (а. с. 9).

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 24 травня 2023 року у розмірі 4 000 000 (чотири мільйони) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) грн., пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване по АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Л.Р.Сас