єдиний унікальний номер справи 546/1445/23
номер провадження 2-о/546/44/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд у складі головуючого судді Романенко О.О., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Юськова Марина Сергіївна, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_1 неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -

в с т а н о в и в:

14.11.2023 представник заявника звернулася до суду із вищезазначеною заявою.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 02.09.2023 уклав шлюб з ОСОБА_2 . Подружжя має спільну дитину ОСОБА_6 , 2021 р.н. Дружина заявника від першого шлюбу має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.09.2023 року ОСОБА_1 мобілізований до лав ЗСУ.

Батько дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , із якого стягнуті аліменти, аліменти не сплачує та не утримує дітей, наявна значна заборгованість по аліментам. Діти перебували на утриманні матері - дружини заявника.

З метою розповсюдження на дітей соціальних пільг, гарантій та компенсацій, наданих ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі, суддя прийшов до наступних висновків.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 7 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Із зазначених у заяві обставин вбачається, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 , 2007 р.н., та ОСОБА_4 , 2011 р.н.

Ці діти є дітьми дружини заявника ОСОБА_2 від попереднього шлюбу, а їх батьком є ОСОБА_7 .

Заявник зазначає, що батько дітей не сплачує аліменти, існує заборгованість по аліментам, тому він самостійно їх утримує, оскільки його дружина (мати дітей) не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за їх спільною дитиною ОСОБА_6 , 2021 р.н.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок утримання дітей лежить саме на їхніх батьках.

Заявник не є усиновлювачем дітей ОСОБА_2 від попереднього шлюбу.

У разі виникнення спору між батьками щодо виконання обов`язку утримання дітей, такий спір вирішується судом.

Таким чином, у даному випадку фактично існує спір про право щодо заборгованості по аліментам, який виник у матері дітей з їх батьком.

У відповідності до змісту поданої у цій справі заяви, заявник просить встановити факт самостійного утримання дітей своєї дружини від попереднього шлюбу, усиновлювачем яких він не являється, з метою оформлення документів, необхідних для отримання дітьми соціальних пільг, гарантій та компенсацій, наданих ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Виходячи із заявленої ОСОБА_1 мети встановлення факту, шо має юридичне значення, слід зазначити наступне.

Порядок отримання соціальної допомоги визначено відповідними нормативно-правовими актами, в залежності від виду соціальної допомоги.

Державна соціальна допомога призначається у встановленому законом порядку та відноситься до компетенції органів державної влади як суб`єктів владних повноважень, які реалізують державну політику у сфері соціального захисту населення.

Тобто порядок отримання соціальної допомоги визначено відповідними нормативно-правовими актами, в залежності від виду соціальної допомоги.

Отже, державна соціальна допомога призначається у встановленому законом порядку та відноситься до компетенції відповідних органів державної влади як суб`єктів владних повноважень, які реалізують державну політику у сфері соціального захисту населення.

У разі виникнення спору щодо реалізації прав позивача, або ж їх обмеження зі сторони компетентного державного органу, позивач має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади - суб`єкта владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції.

Окрім того, суд звертає увагу на тому, що метою встановлення факту заявник зазначає наслідки, які виникнуть не для нього самого, а для дітей його дружини від попереднього шлюбу. Тобто від встановлення факту про який заявляє заявник, не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав саме заявника.

Також слід зазначити що будь-які дії щодо дітей повноважні вчиняти саме батьки або усиновлювачі дітей.

Окрім того, мати дітей не позбавлена права самостійно звертатися за отриманням державної допомоги на дітей у тому числі в разі коли батько дітей ухиляється від сплати аліментів або ініціювати спір щодо стягнення заборгованості по аліментам.

Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України.

Окрім того, суддя вважає, що встановлення заявленого заявником факту в свою чергу може призвести до виникнення спору із відповідним територіальним центру комплектування та соціальної підтримки, пов`язаного зі звільненням від проходження військової служби.

Слід також звернути увагу, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин, зокрема що стосується виконання заявником військового обов`язку, у тому числі й щодо звільнення від проходження військової служби згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

З огляду на зазначене суддя вважає, що із зазначених заявником у заяві обставин та мети встановлення факту, вбачається, що існує спір про право, а відтак, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Юськова Марина Сергіївна, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Решетилівської міської ради Полтавської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_1 неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом у порядку загального позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосерднього до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 17 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Романенко