РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 567/634/23

Провадження № 22-ц/4815/1069/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В.,Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року (ухвалене у складі судді Василевича О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що вихованням та матеріальним утриманням малолітнього сина займається виключно вона. На даний час вона тимчасово не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отримує невелику фінансову підтримку від своїх батьків та отримує допомогу при народженні дитини в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради у сумі 860 грн. щомісячно, проте отримуваної допомоги їй не вистачає для повного та достатнього утримання сина. Вказала, що відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, а працювати вона не має змоги, так як доглядає за дитиною. Зазначає, що відповідач фізично здоровий, на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб немає, також він працює та має стабільний дохід так як проходить службу в Національній Гвардії України.

Просила визначити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати віку дитину та щоденним потребам.

Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення сином трьох років.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки (заробітку) щомісячно, починаючи з 14.04.2023 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевий суд при визначенні розміру аліментів не врахував належним чином обставини справи, зокрема, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у зазначеному в позові розмірі, що не було ним спростовано. При цьому, такий розмір аліментів не перевищує встановлену законом максимальну межу, а тому вважає. що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Просить скасувати рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.03.2022 року виконавчим комітетом Крупецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.03.2022 року.

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.2023 року.

Дитина проживає із матір`ю і перебуває на її утриманні, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до акту перевірки житлових умов від 10.03.2023 року ОСОБА_1 проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно адресної довідки виконавчого комітету Острозької міської ради від 21.04.2023 року відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради № 337 від 13.03.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту Острозької міської ради та отримує допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_3 з 01.02.2023 року до 28.02.2026 року.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу.

Згідно вимог ч. 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для його нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2272 грн.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлено у розмірі 2684 гривень.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №132 від 15.05.2023 року солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_3 з 01.07.2020 року по теперішній час.

Відповідно до довідки про доходи №28 від 30.06.2023 року ОСОБА_2 працює у в/ч НОМЕР_3 та займає посаду старшого оператора, загальна сума отриманого ним доходу за період з 01.01.2023 року по 30.05.2023 року становить 178 795,71 грн., в тому числі 23047,50 грн. допомога на оздоровлення.

Середньомісячний дохід отриманий ОСОБА_2 згідно вищевказаної довідки про доходи за період січень-травень 2023 року становить 31 149,64 грн..

Колегія суддів погоджується із визначеним місцевим судом до стягнення розміром аліментів на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнутий судом розмір аліментів на утримання дитини у декілька разів перевищує рекомендований законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Також перевищує встановлений законом прожитковий мінімум й аліменти на утримання дружини відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 жодним чином не доводить, що стягнутий місцевим судом розмір аліментів є недостатнім і не забезпечить гідний рівень життя та гармонійний розвиток дитини та не покриває її потреби.

Фактично ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що її чоловік спроможний сплачувати визначений нею розмір аліментів на її утримання та утримання їхнього сина.

Разом з цим, обов`язок батьків щодо матеріального забезпечення дитини є рівним і його тягар не повинен перекладатися на одного з батьків.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суди повинні виходити з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності дитини.

Такий рівень матеріального забезпечення повинні надавати обоє батьків.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Розмір стягуваних аліментів повинен служити задоволенню актуальних життєвих потреб, відповідати життєвому стандарту в місці проживання, а не бути джерелом нецільових витрат.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що стягнутий місцевим судом розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не порушує право дитини на гідний рівень життя, відповідає принципу якнайкращого забезпечення її інтересів та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_1 відповідають матеріальній можливості відповідача.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 04 липня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.