Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1553/23
Провадження по справі № 2/514/399/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі в розмірі 0,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), які перебували у колективній власності КСП «Прогрес», розташовані на території земель Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що її чоловіку ОСОБА_2 на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06.10.1997 року №331/97 належало право на земельну частку (пай) розміром 4,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього КСП " Прогрес" с. Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0314467, виданим 09.10.1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 липня 2007 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримала у спадщину земельну ділянку площею 3,38 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її чоловікові ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046185, виданого Тарутинською райдержадміністрацією 10.06.2004 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306 .

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №013-23 КСП «Прогрес», яке видавалось на підставі рішення Вознесенської Другої сільської ради народних депутатів від 26.02.1997 року №8 передано землю у колективну власність розміром 3187,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до списку громадян членів КСП " Прогрес" Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №008-23 спадкодавець ОСОБА_2 за №546 отримав право на земельну частку (пай).

Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «Прогрес» спадкодавець ОСОБА_2 за №463 отримав сертифікат 09.10.1997 серії ОД №0314467.

За життя ОСОБА_2 встиг оформити своє право власності на земельну ділянку площею 3,38 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046185, та розпочав процес виготовлення технічної документації на додаткові 0,82 га, однак не встиг у зв`язку зі смертю.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, позивачу було роз`яснено, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Реалізуючи своє право спадкоємця вона звернулася до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належали ОСОБА_2 , проте також отримала відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки вона є спадкоємцем, а померлий не розпочав процедуру приватизації спірної земельної частки (паю).

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №13-23 КСП "Прогрес", що розташований в с. Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області, на підставі рішення Вознесенської Другої сільської ради народних депутатів від 26.02.1997 року №8 передано землю у колективну власність розміром 3187,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 32-37).

Згідно Протоколу №1 загальних зборів членів КСП "Прогрес" від 26.02.1997 було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.23).

Відповідно до списку громадян членів КСП " Прогрес " Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД №13-23 ОСОБА_2 ( №546) отримав право на земельну частку( пай ) ( а.с. 38-57).

ОСОБА_2 на підставі рішення Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06 жовтня 1997 року №331/97 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 4,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього ПАТ "Прогрес" в с. Вознесенка Друга Тарутинського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії №0314467, виданим 09 жовтня 1997 року Тарутинською районною державною адміністрацією (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 07 грудня 2006 року Вознесенською Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 липня 2007 року державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.16) отримала у спадщину земельну ділянку площею 3,38 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №046185, виданого Тарутинською райдержадміністрацією 10.06.2004 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлому ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 4,39 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності КСП "Прогрес". Крім того, встановлено, що померлий ОСОБА_2 частково оформив право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 3,38 га, розташовану на території Вознесенкської Другої сільської ради Болградського (Тарутинського) району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ -ОД №046185, а позивачка прийняла спадщину, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 3,38 га.

Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді 0,82 га, що належала померлому ОСОБА_1 за життя та не заперечувалось відповідачем - останній не встиг виготовити правовстановлюючі документи.

При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки у розмірі 0,82 в умовних кадастрових гектарів, що належала померлому ОСОБА_2 за життя, позивачці було роз`яснено, що для цього їй необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно, що підтверджується роз`ясненням №418/02-14 від 14.06.2023 року (а.с.19).

При зверненні до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі позивач отримав відмову ( а.с.20).

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 , спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,04 га, яка належала їй згідно розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №155/А від 06.05.2004 року, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №046185, успадкована спадкоємцем ОСОБА_1 , ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на зазначене спадкове майно за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) у землі в розмірі 0,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), які перебували у колективній власності КСП «Прогрес», розташовані на території земель Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева