С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 6/760/99/23
У Х В А Л А

І. Вступна частина

18 липня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчих документів у цивільній справі № 2609/25702/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ІІ. Описова частина

25 лютого 2021 року Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернувся до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчих документів у цивільній справі № 2609/25702/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які випливають з Кредитного договору №61 від 10.05.2007, відступлені Заявнику.

Заявник зазначив, що після укладення 14 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» договору про відступлення права вимоги новим Кредитором тільки 11 листопада 2020 року було встановлено відсутність документів виконавчого провадження та кредитної справи Боржника ОСОБА_1 . У зв`язку з чим виникла необхідність у видачі дублікатів та поновленні строків пред`явлення виконавчих листів виданих в межах виконання рішення суду постановленого в цивільній справі № 2609/25702/12.

Сторони, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

ІІІ. Мотивувальна частина

Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» 630756,93 дол. США та 544803,76 грн у відшкодування заборгованості та 3219 грн судового збору.

Зазначене рішення набрало законної сили, і на його підставі було видано виконавчі листи.

Як вказує Заявник відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні ВПВР ДДВС МЮУ перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 від 17 червня 2016 року де Боржником є ОСОБА_1 , а Стягувачем Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ», проте вказане виконавче провадження є завершеним.

14 листопада 2019 року між Заявником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» та Стягувачем Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» було укладено договір №14/11-2019/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого право вимоги до Позичальника за зобов`язанням передбаченим кредитним договором №61 від 10.05.2007, перейшло до Заявника.

Таким чином, Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» у встановленому порядку набув прав Кредитора по відношенню до ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В оцінці вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну Стягувача у виконавчому провадженні, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Як зазначено вище, стаття 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачає або заміну сторони виконавчого провадження (відкритого), або заміну сторони у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Раніше встановлено, що станом на день звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» до суду із заявою від 25 лютого 2021 року виконавче провадження щодо ОСОБА_1 було завершено.

З огляду на вказане, заява в частині заміни сторони у виконавчому провадженні не підлягає задоволенню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо Стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу Стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз змісту вказаної норми дає підстави для висновку, що поважними для поновлення строку є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для Стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий документ до примусового виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Новим Стягувачем жодних доказів на підтвердження обставин, які б унеможливлювали своєчасне звернення та слугували поважними підставами пропуску строку, суду не надано, оскільки були пропущені ще первісним Стягувачем.

Таким чином, суду не було надано будь-яких доказів стосовно неможливості первісним Стягувачем своєчасно пред`явити виконавчі листи до виконання.

Вчинення таких дій є правом, а не обов`язком Стягувача, і законом визначений строк на реалізацію такого права, а зволікання з приводу здійснення цих дій з його боку є лише наслідком його недбалого ставлення до захисту своїх прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені у заяві Стягувачем обставини та причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є поважними та істотними для його поновлення.

При цьому суд зважає на те, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, безпідставне та необґрунтоване поновлення процесуальних строків буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 55, 442, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд ухвалив:

1.Відмовити в задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для повторного пред`явлення виконавчих документів у цивільній справі № 2609/25702/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: