Справа № 201/3606/22
Провадження № 2/204/535/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

6 листопада 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40), в інтересах якого діє представник адвокат Усенко Анатолій Миколайович (адреса знаходження: 04112, м. Київ, вул. Ж. Жабаєва, буд. 7) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «СК «АРКС»(місцезнаходження : 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8) про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 12848,16 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2019 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.139808, предметом якого є страхування автомобіля «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .24.12.2019 в м. Дніпро, по вул. О.Гончара відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «TOYOTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .В порядку складання повідомлення про ДТП в формі Європротоколу,відповідача було визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.26.12.2019 до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору.Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 45 700 грн. 21 коп. Після чого, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила таку виплату в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 32852 грн. 05 коп.На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та суми франшизи, а саме 12848 грн. 16 коп. Позивач вказує, що на адресу відповідача було направлено претензію щодо виплати суми різниці страхового відшкодування.Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо відшкодування різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом та франшизи, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди. У зв`язку з чим, останній звернувся до суду з відповідними вимогами.

Ухвалою суду від 17.03.2023 прийнято до провадження вказану цивільній справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.138).

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Кувалдін С.М. надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.157).

Відповідачдо судового засідання також не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригодибула застрахована в АТ «СК«АРКС», ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого складає 100 000, 00 грн., що значно більше шкоди, завданої потерпілому, що за заявою позивача оцінена в суму 45700 грн. 21 коп. Вважає, що завдана шкода потерпілому повинна повністю відшкодовуватись страховою компанією, оскільки розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності. Тому просив у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відмовити(а.с.114-116).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки у деліктному зобов`язанні, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що 23.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_5 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ№139808, предметом якого є страхування автомобіля «TOYOTACamry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.45).

24.12.2019 в м. Дніпро, по вул. О.Гончара відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «TOYOTACamry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 (а.с.63)

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована згідно поліса №АК/914689 в АТ «СК «АХАСтрахування». Розмір франшизи становить 2000 грн. 00 коп. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн (а.с.70).

Згідно порядку складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в формі Європротоколувід 24.12.2019, водія ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.63)

Із матеріалів справи вбачається, що 26.12.2019 ОСОБА_2 звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна`із заявою про пошкодження транспортного засобу «TOYOTACamry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору (а.с.58).

Відповідно до розрахунку № №UА006/L01/01 від 10.01.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля транспортного засобу «TOYOTACamry»становить 45700 грн. 21 коп.(а.с.66-68).

Як вбачається із матеріалів справи, приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна`складено страховий акт №UА006/L01/01 транспортного засобу «TOYOTACamry», державний реєстраційний номер АЕ0736КЕвід 10.01.2020 та на суму 45700 грн. 21 коп., згідно якого здійснено виплату на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 39198 від 13.01.2020 (а.с.69).

Після чого, представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до страхової компанії відповідача АТ «СК «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно розрахунку від 24.12.2019, остання здійснилавиплату такого відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 32852 грн. 05 коп. (а.с.75).

Згідно поліса №АК/914689 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн. 00 коп., натомість АТ «СК «АХА Страхування» виплатило позивачу лише 32852 грн. 05коп., що підтверджується розрахунком від 24.12.2019, а тому останній звернувся з даним позовом до відповідача.

На підставі чого, представником приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було направлено претензію щодо виплати суми різниці страхового відшкодування на адресу відповідача ОСОБА_6 , яка поштовою кореспонденцією повернулася із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.78-79).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Разом з тим, за правилами ст.ст. 9, 12, 29, 32 Закону при визначенні розміру страхового відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, страховиком не відшкодовується франшиза, якщо інше не передбачено договром та витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до частин першої, другої статті22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 32.7 частини 1статті32 Закону встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092(надалі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Системний аналіз пункту 32.7 ч. 1ст. 32 Закону, ст. 22, абзацу 3п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6,8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у розмірі коефіцієнту зносу деталей транспортного засобу, що замінюються, повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №420/998/18 (провадження №61-11714св19).

Відповідно до п. 36.2ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» п. 193.1ст. 193 Податкового кодексу України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Відповідно страхового акту №UА006/L01/01 та звіту № SOS_59 про розмір відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням зносу, складеного ТОВ «Сервіс Україна» ФОП ОСОБА_7 від 08.01.2020 вартість відновлювального ремонту складає 45700 грн, 21 коп., яку було перераховано для виконання відновлювальних робіт ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ та коефіцієнту фізичного зносу складає 32 852 грн. 05 коп., франшиза 2000,00 грн (а.с.73-75).

Страховик відповідача здійснив виплату страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з урахуванням франшизи32 852 грн. 05 коп.

Залишок невідшкодованої шкоди становить 45700 грн. 21 коп. 32 852 грн. 05 коп. = 12848 грн. 16 коп.

Надані позивачем докази свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача вартості зносу деталей транспортного засобу та франшизи у розмірі 12848,16 грн., що не були включені страховою компанією до страхового відшкодування відповідно до вимог Закону.

Оскільки відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» після виплати відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає шкода у порядку суброгації у розмірі 12848 грн. 16 коп.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.367,368,369,376,381- 384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в інтересах якого діє представник адвокат Усенко Анатолій Миколайович до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «СК «АРКС`про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», суму страхового відшкодування у розмірі 12 848 (дванадцять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», судовий збір в сумі 2 481 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40);

Представник позивача - адвокат Усенко Анатолій Миколайович (адреса знаходження: 04112, м. Київ, вул. Ж. Жабаєва, буд. 7);

Третя особа Акціонерне товариство «СК «АРКС»(місцезнаходження : 04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8).

Суддя С.В. Чудопалова