Справа № 646/2676/23
№ провадження 2/646/1378/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Григоренко І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/2676/23 за позовною заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,

в с т а н о в и в:

Представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 268665,74 гривень та моральної в сумі 35000 гривень, на користь ОСОБА_5 моральної шкоди - 63 400 гривень. В обґрунтування позову представник позивачів зазначив, що 05.06.2019 р. приблизно о 13:10год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в районі будинку №14 по вул. Семінарській в м. Харкові зі сторони вул. Полтавський Шлях у напрямку вул. Рубанівської, в порушення вимог п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «БМВ-Х5» позивачці ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.04.2023 р. відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0000861 закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 13916 від 26.06.2019 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВХ5», р.н. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП, що мало місце 05.06.2019 р., склала 314056,96 гривень. Позивачу ОСОБА_1 відшкодовано 100 000 гривень за страховим випадком відповідно до полісу АК № 8884621 ПрАТ «СК «Провідна». Але в експертизі зазначено, що для встановлення повної вартості матеріального збитку власнику автомобіля «БМВ Х5» НОМЕР_2 необхідно проведення додаткових діагностичних робіт, пов`язаних з розбиранням автомобілю. 06.09.2019 р. ХНІДСЕ проведено додатковий огляд автомобіля та виконане товарознавче дослідження № 18883 від 18.10.2019 р., на підставі яких визначено завданий матеріальний збиток у розмірі 364628,14 гривень. За проведення експертного дослідження позивачем ОСОБА_1 сплачено 2637,60 гривень, а також транспортування автомобілю на майданчик тимчасового зберігання склав 1400 гривень, які також підлягають стягненню з відповідача. На утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває мати - ОСОБА_5 , 1929 р.н., яка в похилому віці зазнала тілесних ушкоджень, перебувала більше 21 дня в гіпсу, потребувала постійної уваги з боку позивача. Внаслідок злочину належний позивачу автомобіль пошкоджено на значну суму, що змушує прикладати додаткові фінансові та моральні зусилля для його відновлення. Неможливість користуватись автомобілем змусила позивача змінити свій уклад життя. Позивач є суб`єктом підприємницької діяльності, відсутність у позивача можливості тривалий час користуватись автомобілем призвела до втрати його ділової репутації.

Розмір заподіяної даним злочином моральної шкоди ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що вона користується пільгами, встановленими учасникам війни, ветеранам війни. Вона тривалий час адаптувалась до нових, дискомфортних умов існування та життєдіяльності, так як позбавлена можливості вести звичайний спосіб життя, перебувала більше 21 дня в гіпсу, який суттєво ускладнював її життя. При цьому вона потребувала постійної уваги з боку свого сина.

Ухвалою суду від 12.06.2023 р. провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вважав можливим до стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 100000 гривень та моральної 5000 гривень, на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 5000 гривень. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що він дійсно 05.06.2019 р. приблизно о 13:10 год., керуючи автомобілем «Шевроле Лачетті», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Семінарській в м. Харкові зі сторони вул. Полтавський шлях в напрямку вул. Рубанівської, в районі будинку № 14 допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого пасажир автомобіля «БМВ Х5» ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. За даним фактом було порушено кримінальне провадження №0000861 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.04.2023 р. відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Відповідач визнав свою провину у дорожньо-транспортній пригоді, але причиною його скоєння вважає ту обставину, що безпосередньо вплинуло на його дії саме укус комахи (оси), про що він, повідомляв не тільки під час судового розгляду, а й на досудовому розслідуванні. Згідно медичної довідки, виданої КЗОЗ Мереф`янської ЦРЛ від 05.06.2019 р., у відповідача ОСОБА_2 встановлено діагноз: укус комахи (оса) в області попереку справа. Після події ДТП та під час судового розгляду відповідач добровільно надавав потерпілій відшкодування витрат на медичні послуги та придбання ліків, сплачував на вказані потерпілою стороною реквізити грошові кошти шляхом їх безготівкового переказу на загальну суму близько 22 600 грн., на думку відповідача така сума коштів, є достатньою для покриття розміру морального збитку позивачу ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 після отримання страхового відшкодування відремонтував автомобіль самостійно, однак чеки та квитанції на підтвердження витрат не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.04.2023 р. вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.09.2021 року щодо ОСОБА_2 скасовано, звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0000861 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На час ДТП, що мала місце 05.06.2019 р., цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8884621, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого 100000 гривень, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000 гривень, франшиза 0,0 гривень.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії В02 № 978229, дата проведення державної реєстрації 15.12.2004 р., дата заміни свідоцтва про державну реєстрацію 15.07.2008 р.

Згідно висновку експерта ХНДІСЕ за результатами автотоварознавчої експертизи № 13916 від 26.06.2019 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2019 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП, що мало місце 05.06.2019 р. складає 314056,96 гривень.

Відповідно до висновку експерта ХНДІСЕ за результатами автотоварознавчої експертизи № 18883 від 18.10.2019 р., проведеної за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2019 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП, що мало місце 05.06.2019 р. складає 364628,14 гривень.

Згідно дублікату чека від 11.09.2019 р. ОСОБА_1 оплачено послуги транспортування транспортного засобу «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_2 на спецмайданчик у сумі 1400 гривень.

ОСОБА_5 є ветеран війни учасник війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 19.09.1997 р.

Відповідно до висновку експерта № 12-14/383-А/19 ХОБСМЕ в зв`язку з подією, можливо, 05.06.2019 р., у ОСОБА_5 мали місце: синці і садна на гомілках; внутрішньосуставний перелом лівої променевої кістки із зсувом; перелом лівої ліктьової кістки із зсувом. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП при обставинах вказаних в ухвалі слідчого судді про призначення експертизи, в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідачем ОСОБА_2 надано копії платіжних доручень про перерахунок особистих коштів в якості відшкодування шкоди внаслідок ДТП потерпілій ОСОБА_5 , а також розписку про отримання позивачем ОСОБА_1 від відповідача ОСОБА_2 на реабілітацію ОСОБА_5 на загальну суму 20610,06 гривень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.( ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкоди в порядку цивільного судочинства, бо за змістом статті 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідний висновок виклав Верховний Суд в постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, від 17 листопада 2020 року у справі №333/6733/16-к, провадження № 51-4179км20, ухвалах від 02 грудня 2020 року у справі №509/4247/17, провадження №51-5696ск20, від 27 січня 2021 року у справі №140/1547/15-к, провадження №51-336ск21, від 19 березня 2021 року у справі №451/1380/17, провадження №51-1253ск21.

Як вбачається з постанови Полтавського апеляційного суду від 10.04.2023 р.05 червня 2019 року приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шевроле Лачетті», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в районі будинку №14 по вул. Семінарській в м. Харкові зі сторони вул. Полтавський Шлях у напрямку вул. Рубанівської, в порушення вимог п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «БМВ-Х5», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В силу положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Розмір завданої шкоди відповідачем ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яка сталась 05.06.2019 р., встановлений висновком експерта ХНДІСЕ № 13916 від 26.06.2019 р., проведеної на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2019 р., та складає 314056,96 гривень.

У свою чергу, суд не приймає до уваги висновок експерта ХНДІСЕ за результатами автотоварознавчої експертизи № 18883 від 18.10.2019 р., проведеної за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2019 р., про вартість матеріального збитку, завданого власнику «БМВ Х5», у розмірі 364628,14 гривень, з огляду на наступне.

Нормами чинного цивільно-процесуального законодавства передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 статті 106 ЦПК зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку експерта ХНДІСЕ за результатами автотоварознавчої експертизи № 18883 від 18.10.2019 р., проведеної за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2019 р., не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 матеріальна шкода у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 214056,96 гривень. В зв`язку з зазначеним, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 2637,60 гривень.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, обов`язок по відшкодуванню витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, покладається на страховика, але позивачем ОСОБА_1 додано дублікат чека від 11.09.2019 р. про сплату послуг транспортування транспортного засобу «БМВ Х5», р.н. НОМЕР_2 на спецмайданчик у сумі 1400 гривень, без зазначення підстав транспортування автомобіля 11.09.2019 р. Таким чином, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з транспортуванням автомобілю на майданчик тимчасового зберігання у розмірі 1400 гривень.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому встановленню при відшкодуванні моральної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною дією, а також провини особи, що її заподіяла.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду у постанові від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір її відшкодування визначає суд в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини. Вина відповідача ОСОБА_2 у спричинені моральних і фізичних страждань позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 встановлена в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 відчув моральні страждання від неправомірних дій відповідача у зв`язку з ушкодженням його автомобіля, відчув душевні переживання за життя і здоров`я близької людини, яка перебувала у його автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди, спричиненням тілесних ушкоджень його близькій людині, що у свою чергу призвело до зміни усталеного порядку життя у зв`язку з неможливістю користування транспортним засобом.

Неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 завдано моральну шкоду ОСОБА_5 , і які виразилися у відчутті фізичного болю та стражданнях у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок ДТП та лікуванням.

При визначенні розміру моральної школи, яка підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_5 суд враховує часткове відшкодування відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди, а тому з урахуванням засад розумності та справедливості вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 20000гривень, на користь ОСОБА_1 10000 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 1167, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочиномзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 214056,96 гривень, моральну шкоду у сумі 10000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 20000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 2467,87 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.11.2023 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

позивач - ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: Т.М. Янцовська