ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 705/2169/23
Провадження № 22-ц/821/1295/23
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря - Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова Вадима Юрійовича на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у складі: головуючого судді Єщенко О. І,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просила суд: встановити факт, що вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період часу з січня місяця 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивувала тим, що з січня місяця 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 . В процесі сумісного проживання ними велось спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, внаслідок отриманих травм.

Зазначає, що після загибелі ОСОБА_2 в неї виникла необхідність набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, з метою оформлення, по досягненню відповідного віку, пенсії по втраті годувальника, отримання пільг та подальшого судового врегулювання спорів, щодо не виплати заробітної плати військовослужбовцю під час проходження служби.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2023 заяву залишено без руху, надано заявнику строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі, а саме заява не відповідала вимогам, визначеним ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

05.06.25023 представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Морозовим В. Ю. подано до суду клопотання про продовження строку усунення недоліків поданої - по тексту позовної заяви та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвала мотивована тим, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем, що загинув під час захисту суверенітету та територіальної цілісності України, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки наслідком задоволення вимог заявника про встановлення факту проживання з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу є підтвердження (визнання) певного соціально-правового статусу заявника як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув, що пов`язано, в тому числі, з призначенням та отриманням відповідних виплат та пільг як члену сім`ї такого військовослужбовця, що свідчить про те, що такий спір має розглядатися у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, оскільки жодне право, на яке посилається заявник та з яким пов`язано набуття нею відповідного правового статусу не впливає на виникнення в неї цивільно-правових правовідносин, а стосується виключно правовідносин з відповідними державними органами в межах публічно-правових правовідносин, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

03.07.2023 представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Морозовим В. Ю. подано апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року, а матеріали справи направити на новий розгляд для вирішення питання про відкриття провадження у справі № 705/2169/23.

Вважає, що зазначена ухвала є необ`єктивною, необґрунтованою. Суддею під час винесення оскаржуваної ухвали було неправильно застосовано норми матеріального права і було допущено порушення норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції відійшов від правової позиції Верховного Суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021, згідно з якою було наголошено, що суди мають встановити між ким існує спір, оскільки існування останнього має бути реальним. В даному випадку, не відкривши провадження, суд не мав жодної можливості дослідити наявність або відсутність спору про право.

Також суд не взяв до уваги те, що ЦПК України надає право на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та в разі наявності спору про право закриває провадження.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо необхідність розгляду заяви в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у порядку окремого провадження про встановлення факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті останнього, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Заявник вказувала, що встановлення цього факту має юридичне значення для неї, оскільки це є підставою для набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, з метою оформлення пільг та виплат визначених ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнення заробітної плати військовослужбовцю під час проходження служби.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги заяви ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності права є підтвердження (визнання) певного соціально-правового статусу заявника як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув, що пов`язано, в тому числі, з призначенням та отриманням відповідних виплат та пільг як члену сім`ї такого військовослужбовця, а тому враховуючи суб`єктний склад та зміст правовідносин, вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення цивільних суб`єктивних прав громадян.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать: 1) сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

У ст. 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частині 1 ст. 15 цього Закону регламентовано, що, сім`ям загиблих (померлих) ветеранів війни (ст. 10) та сім`ям загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (ст. 10-1) надаються пільги, зокрема:

1) безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;

2) безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів);

3) безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України;

4) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

5) 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання;

6) 50-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення;

8) позачерговий безплатний капітальний ремонт власних жилих будинків і першочерговий поточний ремонт жилих будинків і квартир;

9) користування при виході на пенсію (незалежно від часу виходу на пенсію) чи зміні місця роботи поліклініками та госпіталями, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи;

10) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів;

11) першочергове обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, аптеках та першочергова госпіталізація;

12) виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від стажу роботи;

13) використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час; одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік;

14) переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування в разі ліквідації підприємства, установи, організації;

15) позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

16) одержання позики на будівництво, реконструкцію або капітальний ремонт жилих будинків і подвірних будівель, приєднання їх до інженерних мереж, комунікацій, а також позики на будівництво або придбання дачних будинків і благоустрій садових ділянок з погашенням її протягом 10 років починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва. Зазначені позики надаються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України;

17) першочергове право на вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів, кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів, до садівницьких товариств, на придбання матеріалів для індивідуального будівництва і садових будинків, технічне обслуговування та забезпечення стоянками транспортних засобів;

19) зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства;

20) позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

21) першочергове обслуговування підприємствами, установами та організаціями служби побуту, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту.

Членам сімей осіб, зазначених у п. 1-6 ч. 1 ст. 10-1 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї у розмірі, визначеному підпунктом «а» п. 1 ст. 16-2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Якщо особа у зв`язку із загибеллю (смертю) члена сім`ї одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 № 740 затверджено Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Пунктом 3 Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України № 740 від 23 вересня 2015 року, до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Рішення про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймається органами соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання у місячний строк з дати подання документів (п. 6 Порядку № 740 від 23 вересня 2015 року).

Відсутність документів, визначених п. 4 цього Порядку, та їх недостовірність є підставою для відмови в наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, є спеціально уповноваженим суб`єктом, уповноваженим на призначення пенсії в разі втрати годувальника, Управління праці та соціального захисту населення Уманської міської ради є спеціально уповноваженим суб`єктом, уповноваженим видавати посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця, яке може бути підставою для отримання пільг визначених законом.

Крім того, Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом, уповноваженим на призначення одноразової грошової допомоги, що також передбачено положеннями ст. 15 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на яку посилається заявник в мотивувальній частині заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) Велика Палата Верховного Суду у постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність».

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Отже, у спірних правовідносинах суд першої інстанції врахував правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Аналогічні по суті висновки викладені у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц.

В постанові від 22 березня 2023 року (справа № 290/289/22) Верховний Суд зазначив, що врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання з ОСОБА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2016 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони територіальної цілісності Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова Вадима Юрійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко