г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1567/23
Номер провадження 2/213/883/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В. при секретарі Ємельянцевій О.С., за участю представника позивача: адвоката Мотуз О.В., представника відповідача адвоката Бузівської Н.М., розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивач адвокат Мотуз Олександр Володимирович до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, яку оцінює в 150 000,00 грн. В позові вказує, що протягом тривалого часу з 23 червня 2003 року по 07 вересня 2022 року позивач працював на різних посадах на підприємстві відповідача. За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, про що складений акт спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 01 лютого 2023 року. П.4 акту форми Н-1/П від 01 лютого 2023 року. Відповідно до п.5 акту причинами настання нещасного випадку зазначено: падіння, обрушення, обвалення предметів, матеріалів, породи, ґрунту, тощо. Відповідно до п.7 акту, нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом. Згідно з довідкою МСЕК від 19 квітня 2023 року серії 12 ААА №065571 позивачу первинно безтерміново встановлено 20% втрати професійної придатності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування. У зв`язку із травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги дратівливості. Просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив всі обставини, викладені в позові, зазначив, що глибина душевних страждань позивача збільшується повною відмовою відповідача від того, що нещасний випадок взагалі стався.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала позицію викладену у відзиві, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, просить відмовити у позові, вважає, що під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку не з`ясовано та не доведено обставини та причини настання нещасного випадку, акт розслідування містить суперечності. Зазначає, що відповідач не є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню шкоди, оскільки в діях відповідача відсутня вина.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 17 травня 2023 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №160/8825/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

19 липня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року скасована, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 27 липня 2023 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

Вислухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.

Як видно із трудової книжки позивача, останній працював з 23 червня 2003 року по 07 вересня 2022 року у ПАТ «ІНГЗК» (а.с.6-7).

Відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 05 лютого 2022 року об 11 год. 00 хв. в ПАТ «ІНГЗК» від 01 лютого 2023 року, за формою Н-1/П, затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В.О. 03 лютого 2023 року, 05 лютого 2022 року на тупиковій залізничній колії №6П до екскаватора ЕКГ -6,3 УС, господарчий №80, яка знаходиться на горизонтальній ділянці ярусу +120 м відвалу № 2 ПРАТ « ІНГЗК» стався нещасний випадок із помічником машиніста електровоза в кар`єрі Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 , а саме на останнього скотився глиняний бут та вдарив його по захисній касці і розвалився на дві половини, друга його частина вдарила ОСОБА_1 по спині (а.с.8-16).

Відповідно до розділу 4 акту комісії встановлено, що нещасний випадок стався внаслідок падіння глиняного шматка, під час виконання робіт з розвантаження думпкарів на відвалі №2.

Згідно з розділом 5 акту комісії, комісія дійшла висновку, що основною причиною нещасного випадку є порушення невиконання посадових обов`язків процесу, а саме: пункту 2.26 розділу 2 посадової інструкції начальника служби рухомого складу залізничного цеху ДИ 13-24-2015, затвердженої директором по персоналу та соціальним питанням 25 березня 2015 року; пункту 2.7 розділу 2 посадової інструкції старшого майстра служби рухомого складу залізничного цеху ДИ 13-26- 2011, затвердженої директором по персоналу 11 квітня 2011 року; пункту 2.27 розділу 2 посадової інструкції начальника зміни експлуатації кар`єрного транспорту залізничного цеху ДИ 13-44-2016, затвердженої директором по персоналу та соціальним питанням 19 вересня 2016 року; пункт 8.1 підпункт л) НПАОП 27.5-1.13-79 «Правила безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», невиконання вимог інструкції з охорони праці а саме: підпункту 5.6.3.3 пункту 5.6.3 розділу V Інструкції з охорони праці №116.00-21 для всіх працівників ПРАТ «ІНГЗК» (загальні вимоги безпеки), затвердженої наказом генерального директора ПРАТ «ІНГЗК» від 10 грудня 2021 року №1312; пункту 3.13 розділу 3, пункту 5.10 розділу 5 Інструкції з охорони праці №102.13-20 для помічника машиніста електровоза залізничного цеху, затвердженої наказом генерального директора ПРАТ «ІНГЗК» від 10 грудня 2020 року № 1227.

У розділі 8 акту комісії, членами комісії було визначено осіб, які на їх думку допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, якими є: ОСОБА_3 - начальник служби рухомого складу залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_4 - старший майстер служби рухомого складу залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_5 - в.о. начальника зміни залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_1 - помічник машиніста електровоза в кар`єрі ПРАТ «ІНГЗК».

При первинному огляді МСЕК від 19 квітня 2023 року ОСОБА_1 встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково (а.с.17).

Як видно із виписки, ОСОБА_1 в період з 13 липня 2022 року по 26 липня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Широківська лікарня» Широківської селищної ради з приводу віддаленого періоду перенесеної травми (05 лютого 2023 року) з закритою черепно-мозковою травмою, струс головного мозку з неускладненою закритою хребетною травмою, компресійний перелом тіла. Забій розтягнення м`язово-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, постравматична та вертеброгенна цервікоторакалгія, люмбалгія, стійкий помірний больовий, м`язово-тонічний синдром, остерохондроз хребта (а.с.19).

Як видно із виписки, ОСОБА_1 в період з 10 лютого 2023 року по 23 лютого 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Широківська лікарня» Широківської селищної ради з приводу наслідків перенесеної травми (05 лютого 2023 року) закрито черепно-мозкова травма, струс головного мозку з неускладненою закритою хребетною травмою, компресійний перелом тіла. Постравматична та вертеброгенна цервікотораколюмбалгія, стійкий помірний больовий, м`язово-тонічний синдром. Порушення статико-динамічної функції хребта другого ступеня (а.с.18).

Відповідачем подано до Дніпропетровського окружного адмністративного суду позов до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, де просив зобов`язати відповідача призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 05 лютого 2022 року та рішенням суду від 13 вересня 2023 року в позові відмовлено. Вказана справа перебуває на розгляді в Третьому апеляційному адміністративному суді (а.с.39-51).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Отже, відповідач мав створити позивачу та іншим працівникам підприємства належні безпечні умови праці, за яких факт настання нещасного випадку був би неможливим.

Таким чином, відповідач як промислове підприємство, діяльність якого пов`язана з підвищеною небезпекою, зобов`язаний відповідати за завдану шкоду, а також за шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обов`язків.

Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Суд вважає встановленим факт спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок настання у нього стійкої втрати професійної працездатності, встановленої первинно 19 квітня 2023 року 20% безстроково.

З огляду на викладене, суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, викладеним у відзиві про відсутність у відповідача підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди через відсутність вини підприємства в отриманні позивачем моральної шкоди, оскільки у розділі 8 Акту про нещасний випадок від 01 лютого 2023 року зазначені особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці: ОСОБА_3 - начальник служби рухомого складу залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_4 - старший майстер служби рухомого складу залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_5 - в.о. начальника зміни залізничного цеху ПРАТ «ІНГЗК», ОСОБА_1 -помічник машиніста електровоза в кар`єрі ПРАТ «ІНГЗК».

Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155, ратифікованою Україною законом №3988-VI (3988-17) від 02 листопада 2011 року передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановлено, що внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення звичайного способу життя та вимагають від позивача додаткових зусиль для його організації.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Сам факт втрати професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Ушкодження здоров`я, заподіяне під час виконання трудових обов`язків позивачем, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПРАТ «ІНГЗК», яким не було створено належні безпечні умови праці, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем професійної працездатності та визначено висновками комісії, утвореної наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області при розслідуванні нещасного випадку, який мав місце 05 лютого 2023 року за участі позивача і які не оспорило підприємство відповідач, а тому наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди" суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, вину підприємства в заподіянні шкоди, встановлення позивачу з 19 квітня 2023 року 20% ступеню втрати професійної працездатності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві безстроково, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили. Суд також враховує, що згідно з Актом розслідування нещасного випадку також встановлено як причину нещасного випадку - порушення позивачем вимог інструкції з охорони праці.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 80 000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у зв`язку з погіршенням здоров`я.

Щодо утримання з суми компенсації моральної шкоди податку суд зазначає таке.

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як видно з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, а отже заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, у зв`язку з чим, суд вважає, що стягнення має проводитись без утримання податку з доходу фізичних осіб.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 80 000,00 грн. В стягненні решти суми на відшкодування моральної шкоди в розмірі 70 000,00 гривень слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони. У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 800,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 23 , 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 13 Закону України "Про охорону праці, ст. ст. 7, 12, 13, 79-81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивач адвокат Мотуз Олександр Володимирович до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини вимог в розмірі 70 000 гривень - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» в дохід держави судовий збір у сумі 800 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

Представник позивач адвокат Мотуз Олександр Володимирович (вул. Олександра Васякіна, 17/22, м. Кривий Ріг)

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (вул. Рудна, 47, м. Кривий Ріг).

Представник відповідача адвокат Бузівська Наталя Миколаївна (м. Маріуполь вул. Олімпійська, 77-92, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата виготовлення повного тексту рішення 13 листопада 2023 року.

Суддя: В.В. Мазуренко