УХВАЛА

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 466/8736/17

провадження № 61-16165ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 11 грудня 2018 року і ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсними договори дарування грошових коштів, оформлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 квітня 2014 року, 29 травня 2014 року, 03 червня 2014 року, 26 вересня 2014 року, 02 липня 2014 року, 30 липня 2014 року, 05 серпня 2014 року, 21 серпня 2014 року, 04 грудня 2014 року, 21 січня 2015 року, 27 січня 2016 року, і договір дарування грошових коштів від 26 серпня 2014 року, сторонами якого зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 по 1 328,00 грн у відшкодування судового збору, з ОСОБА_4 - 800,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 8 272,00 грн недоплаченого судового збору, з ОСОБА_1 - 7 472,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 800,00 грн на відшкодування судового збору скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-3142св22).

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними відмовлено (провадження № 61-15737ск23).

09 листопада 2023 року до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення.

Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2023 року відмовлено

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року, тому відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої ОСОБА_2 касаційної скарги на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня

2022 року.

У зв`язку з цим у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Щодо касаційної скарги ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У частині третій статті 394 ЦПК України зазначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Європейський суд

з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими

і непереборними обставинами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває

в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь

у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані

з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Додаткову постанову Львівського апеляційного суду прийнято 28 січня 2022 року, повний текст складено 28 січня 2022 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 лютого 2022 року.

Виключні випадки, передбачені частиною третьою статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 у касаційній скарзі не вказані та не обґрунтовані.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV V. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня складення повного тексту додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 28 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник