Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/996/23

Провадження № 2/126/443/2023

"13" вересня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

за участі позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката

Мазур С.М., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів з тих підстав, що як стверджує з 29.07.2016 по 29.12.2021 вони проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі. Від спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач є батьком дитини, визнав себе ним привселюдно, жив разом з нею, надавав матеріальну допомогу, забирав їх з пологового будинку, однак заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дитини не подав, реєстрація народження дитини була проведена на підставі ч.1 ст. 135 СК України, відомості про батька були внесені за вказівкою матері. В даний час вони разом не проживають, ОСОБА_2 добровільно не надає дитині допомоги, а вона не має можливості повною мірою забезпечити своїй дитині належний рівень життя, оскільки її матеріальне становище є вкрай незадовільним. Те, що ОСОБА_2 є батьком дитини підтверджує наступним. Протягом п`яти років вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, що в судовому засіданні можуть підтвердити свідки. Після народження дитини ОСОБА_2 забирав її та дитину з пологового будинку, після припинення спільного проживання завжди цікавився дитиною, спілкувався з нею, привозив подарунки. Відповідач ніколи не заперечував, що ОСОБА_4 його дочка. З довідок, виданих старостою П`ятківського старостинського округу вбачається, що ОСОБА_2 проживав з нею в незареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Оскільки ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальної допомоги дитині, вона змушена звернутись до суду також з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Угоди про добровільне утримання та сплату аліментів на дитину між ними не досягнуто. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, а тому вона вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Просить визнати ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити в актовому записі про народження № 3 від 12.01.2018, вчиненому виконавчим комітетом П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області запис про батька з ОСОБА_5 на ОСОБА_2 , прізвище дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 ; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 6000 (шість тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Мазур С.М. в підготовчому судовому засіданні позов підтримують, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнав.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно доводів позовної заяви та не заперечується відповідачем, що з 29.07.2016 по 29.12.2021 сторони проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі.

Вищезазначене також підтверджується довідками П`ятківського старостинського округу Бершадської міської ради № 175 від 24.03.2023, № 177 від 29.03.2023.

Від спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 забирав позивачку ОСОБА_1 та дитину з пологового будинку, що підтверджується фотознімками, долученими до позовної заяви та не заперечується сторонами.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Бершадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьком дитини записаний ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Зідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду на визнання відповідачем позову суд дійшов до висновку про наявність підстав про визнання ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно

Сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, а саме 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених судових витрат позивачкою надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 27.04.2023, квитанцію № 88 від 07.03.2023.

Тому вищезазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позивачка відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст. 125,126, 134 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 142, 200 ч.3, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити в актовому записі про народження № 3 від 12.01.2018, вчиненому виконавчим комітетом П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області запис про батька з ОСОБА_5 на ОСОБА_2 , прізвище дитини з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 6000 (шість тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол