Справа № 212/1750/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участі позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав,
14 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 (далі- Відповідач, ОСОБА_3 ), третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначив, що з 30 січня 2015 року до 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказав, що до реєстрації шлюбу від спільного проживання з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Зазначив, що син постійно проживає разом із ним, і місце проживання дитини з ним також визначено рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04жовтня 2022 року. Вказав, що у 2015 році, невдовзі після реєстрації шлюбу, відповідач залишила його та сина і пішла з дому, і з того часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, відповідач не спілкується з дитиною, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Зазначив, що судовим наказом від 21.12.2017 з відповідача стягнуто аліменти на його користь на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак відповідач від сплати аліментів ухиляється, і станом на 01 лютого 2023 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 95 115 гривень. Вказав, що відповідач на протязі восьми років жодним чином не спілкується з сином, жодного інтересу до життя, навчання та утримання сина не проявляє, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що мати не виконує покладені на неї батьківські обов`язки позивач вимушений звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.
Ухвалою судді від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
10 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, у зв`язку з повторною неявкою відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. 20 вересня 2023 року подав до суду письмову заяву, з письмовою промовою у судових дебатах, в якій вказав, що вважає свої позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Зазначив, що 30 січня 2015 року відповідач ОСОБА_3 залишила його та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і пішла з дому, і з того часу він та син не проживають з відповідачем. Оскільки відповідач умисно та свідомо ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків, він (позивач) вимушений був звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на сина. 21 грудня 2017 року судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь аліментів на сина ОСОБА_4 до повноліття дитини. Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, станом на 01.02.2023 вона має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 95 115 гривень, внаслідок чого оголошена у розшук. Вказав, що відповідач на протязі восьми років свідомо не спілкується, і не відвідує сина, не проявляє жодної ініціативи щоб дізнатись про навчання та побут дитини, не дізнавалась про життя і стан здоров`я сина, не бажає зустрічатись із сином. Вказав, що він самостійно займається вихованням та утриманням сина. Вказав, що обставини свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, окрім письмових доказів, також підтверджені свідком ОСОБА_5 , який безпосередньо допитаний судом, а також поясненнями сина ОСОБА_4 , які він надавав суду, за відсутності сторін. Просив задовольнити позов, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий, у зв`язку з чим, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В., яка приймала участь в судових засіданнях 27.07.2023, 20.09.2023, в подальшому подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, просила ухвали рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини.
В судовому засіданні 27 липня 2023 року, за участі представника служби у справах дітей (представник третьої особи Бондуровська М.В.), за відсутності учасників справи в судовому засіданні, проведено допит малолітнього свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він завжди проживав та проживає разом із татом, окрім собаки більше з ними ніхто не живе. Пояснив, що його маму звати ОСОБА_3 , коли останній раз її бачив він не пам`ятає, з мамою спілкуються лише телефоном один раз на пів року, вона телефонує сама. Пояснив, що йому відомо про те, що його мама проживає в Ізраїлі, також у нього ще є старший брат якому дванадцять років, і якого мама забрала з собою і він з нею проживає, у нього та брата спільна лише мама, батько у брата інший. Зазначив, що про нього постійно піклується, готує їжу, придбаває ліки, водить до школи, та водив до садочка лише тато, і татові також допомагає бабуся, яка є матір`ю його батька. Мати ніколи не дарувала йому подарунки, ніколи не цікавилась ні його здоров`ям, ні навчанням. Зазначив, що коли почалась війна вони із татом нікуди не виїздили, і мама не приїздила. Пояснив, що їхати до мами він не бажає, і спілкуватись із нею також, але якби вона приїхала, то не заперечує проти спілкування, однак жити бажає лише з татом, і від тата не пішов би жити до мами. Також пояснив, що за мамою він не сумує, і якщо по документам мами не буде то нічого в його житті не зміниться, і вважає, що маму потрібно позбавити батьківських прав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є хрещеним батьком ОСОБА_4 , позивача ОСОБА_1 він знає з дитинства, вони разом росли та дружили, і на даний час також продовжують підтримувати дружні стосунки, ходити в гості один до одного, святкувати разом дні народження. Зазначив, що він знає відповідача ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною позивача, також йому достеменно відомо, що відповідач у 2015 році покинула позивача та малолітнього сина ОСОБА_4 і виїхала за межі України. З 2015 року відповідач не займається вихованням сина ОСОБА_4 , не цікавиться його життям, навчанням, не дарує сину жодних подарунків, не забезпечує сина матеріально, не платить аліменти на сина, і йому (свідку) відомо про існування боргу по аліментам, який перевищує 90 000 гривень. Пояснив, що його (свідка) дитина та хресник ОСОБА_4 навчаються в одній гімназії №93, і позивач ОСОБА_1 контролює навчання свого сина, цікавиться його успіхами, консультується у вчителів з питань виховання, і намагається підвищити рівень знань сина - ОСОБА_4 . Зазначив, що відповідач ОСОБА_3 за період навчання сина жодного разу в начальному закладі не з`являлась, і на його (свідка) думку навіть не знає де і як навчається її дитина. Також пояснив, що коли ОСОБА_4 тяжко хворів та перебував на стаціонарному лікуванні він та позивач відвідували дитину в лікарні, і лише позивач хвилювався про стан здоров`я дитини, консультувався з лікарями з приводу лікування сина, придбавав необхідні ліки та продукти харчування, при цьому мати дитини жодного разу не телефонувала, не надавала жодної допомоги, і не турбувалась про стан здоров`я дитини. Крім того пояснив, що він (свідок) часто спілкується з хресником та йому відомо, що ОСОБА_4 не хоче жити з матір`ю і не має до неї ніяких почуттів.
Заслухавши позивача, представника третьої особи, допитавши малолітнього свідка, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого в свідоцтві про народження записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12 вересня 2017 року (а.с.10).
30 січня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 08 вересня 2017 року (а.с.11).
Заочним рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2018 року, що набрало законної сили 19 квітня 2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 12-14).
Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року, що набрало законної сили 04 листопада 2022 року, визначено місце проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_1 за місцем його фактичного перебування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).
Згідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова Ком» за №1 від 01.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 , та малолітній син ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).
Відповідно до характеристики в.о. директора Криворізької гімназії № 93 Криворізької міської ради, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається у даному навчальному закладі з першого класу, має позитивну характеристику. Дитина проживає разом із батьком. Батько контролює навчання сина, допомагає йому в навчальній діяльності, регулярно відвідує навчальний заклад, цікавиться успіхами сина, консультується у вчителя з питань виховання, завжди йде на контакт з вчителями, намагається підвищити рівень знань ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_3 за період навчання дитини в навчальному закладі в школу не з`являлася (а.с.18).
Згідно побутової характеристики ТОВ «Керуюча Компанія Дом.Ком» від 24.02.2023 (а.с.19), та характеристики ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.17) встановлено, що ОСОБА_1 за місцем проживання, і місцем роботи характеризується позитивно.
Відповідно до акту, складеного мешканцями буд. АДРЕСА_2 , затвердженому в.о. директора ТОВ «Керуюча Компанія Дом.Ком» встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом із своїм сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та самостійно займається його вихованням. Мати дитини ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою з березня 2015 року, і вихованням дитини не займається (а.с.20).
Згідно довідки ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за №96 від 24.02.2023, встановлено, що ОСОБА_1 працює у зазначеному підприємстві з 12.07.2004, його заробітна плата за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 склала 119 095,22 гривень (а.с.21).
Відповідно до висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 24.07.2023 за №385, зазначено, що при опитуванні мешканців будинку АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає приблизно 3 роки, переїхала до іншої країни. ОСОБА_3 на обліку в УПСЗН не перебуває, та не отримує державні соціальні виплати, на обліку в ПФ України не перебуває. Відповідно до інформації КМЦСС за місцем проживання ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 задовільні умови проживання сім`ї. Дитина має окрему кімнату, спальне місце та місце для виконання домашніх завдань. У наявності дитячі речі згідно з віком, готові страви та достатній запас продуктів. З ОСОБА_3 установити зв`язок не є можливим, оскільки вона знаходиться за межами країни. Сім`я ОСОБА_1 не є отримувачем соціальних послуг Криворізького МЦСС. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради здійснено виїзд за адресами, зазначеними ОСОБА_1 в позовній заяві, з метою обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_3 , і відповідно до актів обстеження за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 не проживає протягом тривалого часу. Вказано, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не була опитана щодо з`ясування її думки про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , не складено акт обстеження умов проживання, відсутній відповідач та недостатня кількість документів, які б підтверджували винну поведінку матері, у органу опіки та піклування відсутня можливість надання об`єктивного висновку щодо позбавлення батьківських прав, тому виконком Покровської районної в місті ради, як орган опіки та піклування не має достатніх законних підстав і доказів для визначення доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 54-55).
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи
Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_4 , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини.
За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дитини - ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 гривень.
Керуючись ст. 164 СК України, ст. 3, 12, 13, 76, 78, 79, 95, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не визначено, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складений 05 жовтня 2023 року.
Суддя: О. В. Колочко