Провадження № 2-з/345/22/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.

представника відповідача Сандуляк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», про визнання новим іпотекодержателем,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, а саме просить визнати його новим іпотекодержателем замість Івано-Франківської обласної дирекції, правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у договорі іпотеки, укладеного 14.07.2006 року за №010/14-20/631 між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, замінивши сторону у договорі іпотеки іпотекодержателя ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на нового іпотекодержателя ОСОБА_1 .

Позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню за №6122627, яке перебуває на виконанні у міськрайонному відділі ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в провадженні старшого державного виконавця Куйбіди О.І. до набуття рішенням законної сили.

Заяву мотивує тим, що предметом позову є визнання його новим іпотекодержателем. Водночас згідно акту опису нерухомого майна, а саме цілісного майнового комплексу будівель і споруд, які є предметом іпотеки та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , державний виконавець провів опис майна з метою його реалізації з прилюдних торгів. Дана обставина підтверджується актом опису та арешту майна від 13.10.2023 року по ВП №61122627, згідно якого описаний увесь майновий комплекс (предмет іпотеки). Позивач наголошує, що продаж фактично вже викупленого ним предмета іпотеки у відповідності до попередніх домовленостей з АТ «Райффайзен Банк» сторонній особі завдасть йому величезної матеріальної шкоди та, відповідно, відбудеться порушення його прав та інтересів, як первісного покупця.

Позивач в судове засідання не з`явився. Водночас його неявка не перешкоджає розгляду питання про забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому заперечила проти задоволення заяви про забезпечення позову. Вважає дану заяву безпідставною. Наголосила, що долучена позивачем до заяви про забезпечення позову постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.10.2023 року не містить жодних належних реквізитів, а саме відсутні підпис та печатка, а тому не може братися судом до уваги. Також просить врахувати, що власником предмета іпотеки є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не має жодного відношення до даного майна. Крім того, на підставі чинного договору іпотеки щодо нежитлових будівель та споруд майнового комплексу по АДРЕСА_1 14.07.2006 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відомості про обтяження, а саме заборона на нерухоме майно, тобто на дане майно на сьогодні не може бути звернено стягнення.

Також представник відповідача просить врахувати, що у разі зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню за №6122627 державний виконавець не зможе вживати інших заходів, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема виявлення, накладення арешту та звернення стягнення на інше майно та доходи, які належні ОСОБА_3 . Тому представник відповідача просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Треті особи в судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визнання позивача новим іпотекодержателем у договорі іпотеки, укладеного 14.07.2006 року за №010/14-20/631 між ОСОБА_2 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції. Предметом іпотеки за вказаним договором є нежитлові будівлі та споруди майнового комплексу по АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що в межах виконавчого провадження за №6122627 державний виконавець провів опис майнового комплексу по АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки, з метою його реалізації з прилюдних торгів. Водночас заявником на підтвердження вказаних обставин не надано суду жодних доказів.

Так, долучена позивачем копія постанови державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.10.2023 року по ВП №61122627 не містить відповідних реквізитів, в установлена порядку не засвідчена, а тому не може вважатися належним доказом. Натомість зі сформованої судом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні відомості про накладення арешту на нежитлові будівлі та споруди майнового комплексу по АДРЕСА_1 згідно постанови державного виконавця від 13.10.2023 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду. Позивачем не доведено суду той факт, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, буде ефективним способом вжиття заходів власне забезпечення позову, а не обмеження прав.

Крім того, захід забезпечення позову, про який просить позивач, не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки у разі зупинення в повному обсязі виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №6122627 будуть порушені права стягувача ТОВ «ФК «Форінт».

За таких обставин, враховуючи, що позивач не доведено того, що невжиття заявленого способу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та порушити права позивача по справі, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 81, 149, 153, 258-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», про визнання новим іпотекодержателем відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя