Номер провадження: 22-ц/813/3461/23
Справа № 522/2362/22
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Ощадбанк», в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» - адвоката Ткаченка Бориса Романовича, на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 червня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Яреми Х.С., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів,

встановив:

01.02.2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк»), в якому просили суд:

-визнати дії АТ «Ощадбанк» щодо ненадання документів на звернення споживачів та адвокатські запити порушенням прав споживачів;

-зобов`язати АТ «Ощадбанк» надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні документи: копії розрахунку заборгованості за договором № 1870-н від 23.08.2007 р. за весь час дії кредитного договору; копію додаткової угоди щодо надання згоди на підвищення процентної ставки за іпотечним кредитом №1870-н від 23.08.2007; копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 23.08.2007 за договором № 1870-н від 23.08.2007; копії квитанцій про сплату коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за іпотечним кредитним договором №1870-н за весь час кредитування; копія таблиці руху коштів за іпотечним договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час кредитування; копії договору про іпотечний кредит № 1870-н від 23.08.2007, копію договору поруки до № 1 до кредитного договору № 1870-н від 23.08.2007 з усіма додатками до них; копії всіх інших документів, які стосуються наданого кредиту.

Позов було обґрунтовано тим, що 23.08.2007 між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» було укладено кредитний договір. ОСОБА_2 є поручителем за цим договором. У травні 2021 року позивачі звернулися до адвоката за наданням правової допомоги для перевірки розрахунків боргу за кредитним договором. Адвокат та позивачі зверталися сім разів із запитами до банку про надання документів, які стосуються кредитного договору та розрахунку боргу. Проте відповіді, тобто запитуваних документів, так і не отримали. Вважають, що порушено їхні права як споживачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2022 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано дії АТ «Ощадбанк» щодо ненадання документів на звернення споживачів та адвокатські запити незаконними.

Зобов`язано АТ «Ощадбанк» надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наступні документи:

-копії розрахунку заборгованості за договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час дії кредитного договору;

-копію додаткової угоди щодо надання згоди на підвищення процентної ставки за іпотечним кредитом № 1870-н від 23.08.2007,

-копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 23.08.2007 за договором № 1870-н від 23.08.2007,

-копії квитанцій про сплату коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за іпотечним кредитним договором № 1870-н за весь час кредитування;

-копія таблиці руху коштів за іпотечним договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час кредитування;

-копії договору про іпотечний кредит № 1870-н від 23.08.2007, копію договору поруки до № 1 до кредитного договору № 1870-н від 23.08.2007 з усіма додатками до них;

-копії всіх інших документів, які стосуються наданого кредиту.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с.93-100).

В апеляційній скарзі представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Ткаченко Б.Р. ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2022 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, (а.с.110-115).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів адвокат Таштанова О.Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення (а.с.166-170).

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, за учстю представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М., у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.162-165), у тому числі позивачу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 через свого представника адвоката Таштанової О.Г. (а.с.164, 177).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час, від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2021 адвокат Таштанова О.Г. звернулася до філії Одеське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» (направлено поштою) із запитом про надання:

1)копії розрахунку заборгованості за договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час дії кредитного договору;

2)копію додаткової угоди щодо надання згоди на підвищення процентної ставки за іпотечним кредитом № 1870-н від 23.08.2007,

3)копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 23.08.2007 за договором № 1870-н від 23.08.2007,

4)копії квитанцій про сплату коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за іпотечним кредитним договором № 1870-н за весь час кредитування;

5)копія таблиці руху коштів за іпотечним договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час кредитування;

6)копії договору про іпотечний кредит № 1870-н від 23.08.2007, копію договору поруки до № 1 до кредитного договору № 1870-н від 23.08.2007 з усіма додатками до них;

7)копії всіх інших документів, які стосуються наданого кредиту.

Своїм листом від 22.06.2021 банк повідомив адвоката про неможливість розкриття відомостей, що становлять банківську таємницю за запитом адвоката (а.с.27).

Крім того, своїм листом від 25.06.2021 банк надав відповідь на запит від 24.05.2021, зазначивши, що до запиту не надано належним чином оформлений ордер, а отже, відсутні підстави для задоволення запиту (а.с.21-22).

02.07.2021 із аналогічним запитом про надання інформації звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Своїм листом від 15.07.2021 Національний банк України (далів НБУ), розглянувши звернення адвоката Таштанової О.Г., роз`яснив, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Дозвіл клієнта про розкриття банківської таємниці складається за довільною формою (а.с.23-26).

В свою чергу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали дозволи на розкриття банківської таємниці при наданні адвокату Таштановій О.Г. відповіді на адвокатський запит, які мають назви: «Згода на обробку персональних даних», дата 17 травня 2021 року.

23.07.2021 адвокат Таштанова О.Г. знову звернулась з аналогічним адвокатським запитом від 24.05.2021 року.

У відповідь від 26 липня 2021 року банк повідомив, що у адвоката немає повноважень отримувати такі документи.

Крім того, своїм листом від 02.08.2021 філія Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» надала відповідь на заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 30.06.2021, в якій зазначено, що під час укладення договору було надано повний пакет документів, які стосуються кредитного договору №1870-н від 23.08.2007. Посилання заявників на ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» банк вважає необґрунтованим, оскільки дія цього Закону не розповсюджується на договори про споживчий кредит надані в іноземній валюті, укладені до 10.06.2017 (а.с.61).

Щодо розміру заборгованості перед АТ «Ощадбанк» зазначено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.10.2013 року (справа № 521/12051/13-ц), було стягнуто на користь банку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитна заборгованість у загальному розмірі 102 435,04 доларів США, 4717,44 грн., а також судовий збір у розмірі 3219 грн., де вказано конкретно розмір та складові боргу.

10.09.2021 року адвокат Таштанова О.Г. знову звернулася до філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» із запитом, який отримано банком 23.09.2021, про надання: копії розрахунку заборгованості за договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час дії кредитного договору; копію додаткової угоди щодо надання згоди на підвищення процентної ставки за іпотечним кредитом № 1870-н від 23.08.2007; копію таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 23.08.2007 за договором № 1870-н від 23.08.2007; копії квитанцій про сплату коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за іпотечним кредитним договором № 1870-н за весь час кредитування; копія таблиці руху коштів за іпотечним договором № 1870-н від 23.08.2007 за весь час кредитування; копії договору про іпотечний кредит № 1870-н від 23.08.2007, копію договору поруки до № 1 до кредитного договору № 1870-н від 23.08.2007 з усіма додатками до них; копії всіх інших документів, які стосуються наданого кредиту.

Своїм листом від 28.09.2021 банк надав відповідь на адвокатський запит від 10.09.2021 року, зазначивши, що запитувана інформацію містить банківську таємницю, розкриття якої має обмеження, передбачені чинним законодавством України та враховуючи відсутність належним чином оформленого дозволу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на розкриття банківської таємниці, банк не може задовольнити адвокатський запит від 10.09.2021 року (а.с.28-29).

Крім того, листом від 22.11.2021 банком надано відповідь на адвокатський запит від 16.11.2021 щодо надання інформації стосовно того, коли буде направлено відповідь на звернення про надання інформації про кредит (а.с. 62). Повідомлено, що за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано обґрунтовану письмову відповідь листом від 02.08.2021.

Своїм листом від 25.01.2022 року на адвокатський запит від 18.01.2022 року банк відповів, що відповідна інформація була зазначена в листі від 02.08.2021 року (а.с.59).

Вирішуючи даний спір, суд виходив із того, що предметом спору є зобов`язання банку надати запитувані споживачем та адвокатом документи, що стосуються укладеного кредитного договору та заборгованості за цим договором, а його підставами ненадання банком документів.

При цьому суд виходив із того, що ст. 34 Конституції України гарантує, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Крім того, суд зазначив, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. При цьому банк зобов`язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

У Рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг йдеться, що положення п. п. 22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч.4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З огляду на викладені обставини, законодавство України про захист прав споживачів розповсюджуються на всі правовідносини, що діють між сторонами, як при підписанні кредитного договору так і впродовж всього строку його дії.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку відповідач діяв неправомірно, коли надав позивачам письмову відповідь без надання запитуваних документів або ж причин неможливості їх надання.

При цьому суд зазначив, що під час розгляду даної справи представник відповідача не довів, що надання запитуваних документів є неможливим з якихось причин.

Разом з тим, суд зазначив, що відповідач безпідставно посилався на фактичне виконання запиту відповідачем.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що банк здійснив протиправні дії, які виявилися у ненаданні письмової відповіді і ненаданні запитуваних документів чи відмови в можливості надати запитувані документи.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів , так як відповідач надав позивачам відповіді, зміст яких не влаштував позивачів, що не є підставою для задоволення позовних вимог.

Що стосується витребуваних позивачами документів, то їх копії маються в матеріалах цивільної справи № 521/12051/13-ц за позовом АТ «Ощадбанк, в якому ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, яке набрало законної сили ще 28.10.2013 року, та про яке вказано вище.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не мають відомостей про виконання вищевказаного судового рішення по теперішній час, тобто протягом більше 10 років.

На думку колегії суддів, позовна заява по даній цивільній справі направлена не на отримання відповіді від АТ «Ощадбанк» і документів пов`язаних з укладенням кредитного договору № 1870-н від 23.08.2007 р., а на стягнення з філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» грошових коштів на користь позивачів у даній справі: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника Банку адвоката Ткаченка Б.Р. підлягає задоволенню, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2022 року скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Банку про захист прав споживачів.

Крім викладеного, колегія суддів також зазначає, що в даному випадку позовні вимоги пред`явлені до філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», тобто не до юридичної особи, в той час як позовні вимоги мали бути пред`явленні до АТ «Ощадбанк», чого не було враховано судом першої інстанції при ухваленні судового рішення про задоволення позовних вимог.

Такого висновку колегія суддів дійшла, з огляду на п. 1.2. Положення про філію Одеське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Більше того, в цьому пункті зазначено, що філія не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність на території Одеської області від імені та в інтересах Банку, тобто АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, позивачі звільнені від сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати Банку за рахунок державного бюджету сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1488,60 грн. (а.с.109).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» - адвоката Ткаченка Бориса Романовича задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13 червня 2022 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів залишити без задоволення.

Компенсувати Акціонерному товариству «Ощадбанк», в особі філії Одеського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», , за рахунок державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 488,00 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.11.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М.Драгомерецький