02.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/6693/22
Номер провадження: 2/205/1120/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Галина Сергіївна, про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів .

ОСОБА_5 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Галина Сергіївна, про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_5 , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_6 .

З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. для подання заяви про прийняття спадщини, де йому повідомили, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 вже заведена за заявою ОСОБА_3 (далі Відповідач) про прийняття спадщини за заповітом, яка є онукою померлого спадкодавця.

Позивач вважає, що відповідач не має право спадкування у зв`язку з тим, що вона, будучи обізнаною про безпорадний стан спадкодавця, його хворобливий стан та фінансові потреби на тривале лікування, і маючи можливість виконувати свої обов`язки, не вчинила необхідних дій, усунувшись від надання такому спадкодавцю будь-якої допомоги.

Також згодом дізнавшись від дідуся, що він бажає скласти інший заповіт, знаючи що він самостійно через свій стан здоров`я не зможе звернутися до паспортного відділу та інших організацій для отримання дублікатів документів, відповідач фактично вилучила у нього паспорт, оригінал довідки про присвоєння РНОКПП чим перешкодила йому змінити заповіт.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити усунути ОСОБА_3 , як спадкоємця по праву представлення та за заповітом, від права на спадкування на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву (а.с.59-65 том 1), в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог у їх повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що позивачем не надано належних і допустимих доказів протиправності дій відповідача, які б полягали у свідомому ненаданні допомоги спадкодавцю, та перешкоджанню спадкодавцю змінити чи скасувати заповіт.

Навпаки з боку відповідача надавалась посильна допомога в утриманні спадкодавцю, здійснювалась оплата комунальних послуг, періодичне прання та сплата послуг доглядальниці тощо.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, які є аналогічними доводам, що викладені у позовній заяві.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник у відкритому судовому засідання позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Галина Сергіївна, в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та просила суд винести рішення відповідно до діючого законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 18.10.2022 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Галина Сергіївна, про усунення від права на спадкування, вирішено відмовити у повному обсязі (а.с. 30-32 том 1).

Ухвалою від 18.10.2022 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Галини Сергіївни (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 32, прим. 570) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 23.12.2022 року вирішено витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) письмову інформацію про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_6 , останнє відоме місце реєстрації якого є: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2021 року по 01.07.2022 року включно.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Ухвалою суду від 19.12.2022 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ..

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, показів свідків, суд ухвалює рішення про відмову у задоволені позовних вимог з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є рідною онукою померлого ОСОБА_6 (а.с. 67-69 т. 1) .

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_5 є рідним сином померлого ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 15 т. 1).

Матеріалами справи підтверджено, що 27.08.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_3 .

Судовим розглядом встановлено, що 10.09.2021 року ОСОБА_6 отримав травму у вигляді перелому шийки стегна, у зв`язку із чим перестав бути мобільним, та потребував стороннього догляду, що підтверджується направленням на лікування із встановленим діагнозом від 15.09.2021 року (а.с. 111, т. 1) та випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.04.2022 року (а.с. 18, т.1) згідно якої пацієнт хворіє з вересня 2021 року, не є мобільним, перебуває у тяжкому стані, має необхідність в сторонньому догляді.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.07.2022 року (а.с. 12 т. 1). Причиною смерті ОСОБА_6 стала хронічна серцева недостатність, атеросклеротична хвороба серця, що підтверджується довідкою про причину смерті № 513 від 30.06.2022 року (а.с. 16 т. 1).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 02.07.2022 року звернулася із заявою до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. про прийняттям спадщини за заповітом після смерті свого дідуся ОСОБА_6 .

Матеріалами справи також підтверджено, що позивач 12.07.2022 року звернувся із заявою до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. про прийняттям спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_6 .

Оглядом матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_6 , судом встановлено, що будь-які інші особи, окрім сторін по справі, із заявами про прийняття спадщини після смерті названого спадкодавця до органу нотаріату не зверталися. При цьому будь-яких свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 зазначеним органом нотаріату також не видавалось.

Позивач наполягає на тому, що з моменту отримання вказаної травми, спадкодавець перебував у безпорадному стані, однак відповідач, маючи можливість догляду за такою особою, фактично самоусунулась від надання такому спадкодавцю будь-якої допомоги, а також вчинила активні дії, спрямовані на перешкоджання спадкодавцю змінити вказаний заповіт, скасувати його чи видати новий на користь позивача.

У свою чергу відповідач заперечує означені обставини, наполягаючи на тому що з її боку така допомога надавалась по мірі можливості, та жодних дій, спрямованих на перешкоджання спадкодавцю змінити вказаний заповіт, скасувати його чи видати новий на користь позивача, вона не скоювала.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

В даному випадку в якості підстав своїх позовних вимог сторона позивача посилається на те, що відповідач: 1) перешкоджала своїми діями ОСОБА_6 скасувати заповіт (або скласти новий заповіт), складений на її ім`я, оскільки вилучила у оригінал паспорту та довідки про присвоєння РНКПО у спадкодавця, без чого є неможливим вчинення вказаної нотаріальної дії; 2) ухилялась від надання такому спадкодавцю допомоги та догляду під час його перебування у безпорадному стані.

Щодо обґрунтованості підстави позову про перешкоджання відповідачем своїми діями ОСОБА_6 скасувати заповіт (або скласти новий заповіт), суд зазначає про наступне.

Частиною другою статті 1224 ЦК України визначено, що не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Таким чином, під час розгляду даної справи суду, в силу принципу змагальності, підлягала доведенню з боку позивача обставина перешкоджання саме відповідачем у спосіб вилучення вище перелічених документів у спадкодавця, скасувати означений заповіт чи скласти новий, оскільки відповідач таку обставину не визнає та заперечує.

З цього приводу суд вказує на те, що частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є саме змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку на підтвердження зазначеної обставини перешкоджання саме відповідачем у спосіб вилучення паспорта громадянина України у спадкодавця, скасувати означений заповіт стороною позивача було надано лише покази свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 .

Разом із цим, аналізуючи означені покази суд не може розцінити їх як достатні. Так, за загальним правилом достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак в даному випадку безпосередньо такі свідки самі не були очевидцями події вилучення відповідачем оригіналів документів у спадкодавця. Означена обставина всім цим свідками відома виключно з чужих слів, зокрема як самого позивача, який є безумовно зацікавленою у результаті розгляду справи особою, так і начебто зі слів спадкодавця. При цьому означені свідки не змогли надати суду відомості щодо часу та обставин вилучення таких документів саме відповідачем, або інших відомостей які б дозволяли безумовно стверджувати, що такі документи вилучені не просто відповідачем, а ще з метою перешкоджання спадкодавцю скласти новий заповіт або змінити вже посвідчений. Матеріали справи також не містять жодного письмового доказу, оцінка якого б дозволяла дійти висновку про наявність вказаних дій з боку відповідача.

Окремо суд наголошує, що з моменту отримання травми спадкодавцем (10.09.2021 року) та до дня смерті такого спадкодавця ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пройшов значний проміжок часу майже у 9 місяців, що є достатнім для відновлення будь-якого документу державного зразка, що посвідчує особу, навіть в умовах воєнного стану в країні.

Таким чином, оскільки стороною позивача не надано будь-яких доказів, які б відповідали встановленому процесуальним законом критерію достатності на підтвердження факту перешкоджання саме відповідачем скасувати/скласти новий заповіт у спосіб вилучення вказаних документів у спадкодавця, то суд вимушений констатувати, що версія відповідача про непричетність до вчинення інкримінованих їй дій, видається більш вірогідною, ніж названі тези сторони позивача, які не підкріплені належним чином доказовою базою.

Відтак, суд вважає недоведеним з боку позивача обставину того, що саме відповідач перешкоджала своїми діями ОСОБА_6 скасувати заповіт (або скласти новий заповіт), складений на її ім`я.

Стосовно підстав позову про ухилення відповідача від надання спадкодавцю допомоги та догляду під час його перебування у безпорадному стані, суд зазначає про нижченаведене.

Згідно частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

При цьому для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 2) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

За загальним правилом безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04.03.2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

В даному випадку судом було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 з 10.09.2021 року перебував у безпорадному стані внаслідок отримання травми у вигляді перелому шийки стегна, у зв`язку із чим до дня своє смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) потребував стороннього догляду.

Означений діагноз та незадовільний стан здоров`я, який через вказану травму не дозволяв спадкодавцю бути мобільним, також підтверджено вищевказаними письмовими доказами по справі у вигляді направлення на лікування із встановленим діагнозом від 15.09.2021 року (а.с. 111, т. 1), виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.04.2022 року (а.с. 18, т.1) згідно якої пацієнт хворіє з вересня 2021 року, є не мобільним, перебуває у тяжкому стані, має необхідність в сторонньому догляді, а також показами усіх без виключення свідків, що були допитані судом в межах розгляду даної цивільної справи.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані внаслідок чого беззаперечно потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

У постановах Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

В даному випадку судом встановлено, а сторонами визнана та обставина, що безпосередньо в день травмування спадкодавця останньому перша медична допомога у необхідному обсязі була надана саме з боку відповідача та її чоловіка який є лікарем за фахом.

Далі, судом в межах розгляду даної цивільної справи були допитані як свідки з боку позивача, зокрема з показів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вбачається, що безпосередньо догляд за померлим здійснював позивач та його сестра. При цьому сама відповідач за вказаною адресою появлялася дуже рідко, та особистої участі в догляді за хворим майже не приймала. При цьому свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , ОСОБА_12 наполягали на тому, що відповідач з`являлась раз на місяць в день отримання пенсії. Так само свідок ОСОБА_14 стверджувала, що відповідач рідко навідувалась до дідуся, допомоги майже не надавала.

Разом з цим вказана свідок ОСОБА_9 також підтвердила що відповідач ОСОБА_3 надавала їй періодично грошові кошти в сумі 5000 грн. в якості грошової винагороди за догляд за хворим спадкодавцем. Також допитані під час розгляду справи по суті свідки відповідача: ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 надали аналогічні за своїм змістом пояснення, що безпосередньо відповідач проживає на значній відстані від місця мешкання ОСОБА_6 , і хоча особисто майже не здійснювала догляд за останнім, однак періодично навідувалась до місця мешкання останнього, сплачувала щомісячно грошові кошти за догляд за такою особою, здійснювала сплату комунальних платежів. При цьому у позивача з відповідачем виникли неприязні стосунки, і останній змінив замки на вхідних дверях у будинку спадкодавця, та всіляко перешкоджав відповідачеві у спілкування із спадкодавцем.

Таким чином, хоча покази свідків з боку сторони позивача діаметрально відрізняються від показів свідків зі сторони відповідача в частині періодичності відвідування ОСОБА_3 спадкодавця та обсягу наданої такій особі допомоги, однак вони всі засвідчують факти надання, можливо й не у її повному необхідному обсязі, допомоги ОСОБА_6 з боку відповідача ОСОБА_3 .

Матеріали справи також містять письмові докази, зокрема копії платіжних документів, що засвідчують факт сплати відповідачем комунальних послуг за адресою мешкання ОСОБА_6 , побутових речей, а також витрат на послуги на поховання такого спадкодавця з боку відповідача (а.с. 77-100, 112-114 т.1).

При цьому тези сторони позивача щодо здійснення таких витрат відповідачем за рахунок пенсійних виплат спадкодавця не є підтвердженими жодним належним, допустимим та достатнім доказом по справі.

На думку суду встановлені під час розгляду справи обставини, зокрема, рідке спілкування відповідача з померлим дідусем, рідкі та не періодичні зустрічі не підтверджують саме умисного ухилення відповідача від надання допомоги ОСОБА_6 , оскільки судом встановлена участь відповідача в певних аспектах забезпечення та догляду за ОСОБА_6 .

Окремо суд звертає увагу, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача ОСОБА_3 , особливо за умови надання певного і значного обсягу такого догляду з боку позивача ОСОБА_5 .

Отже, у даній справі, судом не встановлено саме обставини ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю. Крім того, позивач не навів переконливих доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Враховуючи все вище викладене у сукупності суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у його повному обсязі за його недоведеністю.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141 158, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1224, 1233-1235, 1254, 1258, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Галина Сергіївна (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 32, прим. 570), про усунення від права на спадкування,- відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу покласти на позивача ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан