печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1749/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Сестро-Животовській А.В.,

за участю:

представника позивача-1 за первісним позовом: не з`явився,

представника позивача-2: за первісним позовом: не з`явився,

представника відповідача-1 за первісним позовом: не з`явився,

представника відповідача-2 за первісним позовом: не з`явився,

представника позивача-1 за зустрічним позовом: не з`явився,

представника позивача-2 за зустрічним позовом: не з`явився,

представника відповідача-1 за зустрічним позовом: не з`явився,

представника відповідача-1 за зустрічним позовом: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування, -

ВСТАНОВИВ:

Печерська районна в місті Києві державна адміністрація (далі - позивач-1 за первісним позовом, відповідач-1 за зустрічним позовом, Печерська районна в м. Києві державної адміністрації), Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач-2 за первісним позовом, відповідач-2 за зустрічним позовом, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва») звернулися до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач-1 за первісним позовом, позивач-1 за зустрічним позовом, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2 за первісним позовом, позивач-2 за зустрічним позовом, ОСОБА_2 ), в якому просили усунути перешкоди територіальній громаді м. Києва у здійсненні користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 ; виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачі за первісним позовом зазначають, що будинок АДРЕСА_2 переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації». Згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.06.2014 року № 318 «Про внесення змін до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509» житловий фонд, в тому числі, гуртожиток в будинку АДРЕСА_2 , який перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на прав господарського відання. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.04.2002 року № 715 статус гуртожитку в будинку АДРЕСА_2 (корпус 1 та) скасовано. Вказує, що Печерська районна у м. Києві державна адміністрація за поданням адміністрації та профкому КВТВП «Київ» видавала ордери на житлові приміщення мешканцям, які проживають у зазначеному будинку, зареєстровані та перебувають на квартирному обліку. Так, 11.01.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ», в особі Генерального директора Когута Д.І., Заступника генерального директора Шкляр Т.І., та ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , було укладено договір найму житлового приміщення (квартири), відповідно до якого квартиру АДРЕСА_1 передано відповідачу-1 та членам його сім`ї у безстрокове користування. Проте відповідачі після зміни статусу будинку ордер встановленого зразка, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, не отримували, спірну квартиру не приватизували, отже позивачу-1 стало відомо про безпідставне зайняття відповідачами житлового приміщення. Вважає, що укладений договір найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року суперечить вимогам ст. 61 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) і не може бути підставою для безстрокового зайняття спірного житлового приміщення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 16.01.2019 року, повторно 07.02.2019 року, 11.03.2019 року судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) таких фізичних осіб та 12.03.2019 року і 24.05.2019 року судом одержано відповідь.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року позовну заяву Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» було залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.08.2019 року позивачами усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення, та підготовче засідання у справі призначено на 03.02.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2020 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 12.05.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2020 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 10.09.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2020 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 23.12.2020 року.

Відповідно до довідки секретаря судових засідань Печерського районного суду м. Києва, підготовче засідання було помилково призначено на день перебування головуючого судді у відпустці - 23.12.2020 року та визначено нову дату - 01.03.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2021 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 15.06.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2021 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 03.11.2021 року.

03.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

03.11.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшов відзив на позову заяву, в якому представник відповідача-1 за первісним позовом проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити, оскільки позивачами обрано неналежний спосіб захисту свої прав, оскільки спірний житловий будинок на момент укладання договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року перебував у приватній власності та не відносився до державного, громадського або відомчого житлового фонду, том у посилання позивачів на те, що договір суперечить вимогам ст. 61 ЖК Української РСР є безпідставними. Вказує, що відповідач-1 за первісним позовом відкрито, вільно на законних підставах протягом 13 років володіє та користується спірною квартирою. Отже, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача-1 за первісним позовом, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 05.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2022 року, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 09.08.2022 року.

04.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-2 за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшов відзив на позову заяву, в якому представник відповідача-2 за первісним позовом проти позову заперечувала, оскільки на момент укладання договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року будинок АДРЕСА_2 належав на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ», яке на власний розсуд розпорядилося правом щодо його використання шляхом укладення відповідного договору. Вважає необґрунтованими посилання позивачів на ст. 61 ЖК Української РСР, оскільки наведена норма права регулює правовідносини, що виникають при користуванні житловим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду. Звертає увагу на те, що вимоги щодо виселення відповідачів в контексті пропорційності застосування такого заходу мають оцінюватися з урахуванням порушення прав останніх на житло та недобросовісність дій позивачів, які тривалий час знали про проживання відповідачів у спірному приміщенні.

04.08.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування, в якій позивачі за зустрічним позовом просили визнати право постійного користування квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 11.01.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Київ» (далі - ТОВ «Підприємство «Київ»), в особі Генерального директора Когута Д.І., Заступника генерального директора Шкляр Т.І. (далі - Наймодавець), та Пилипчуком Г.П., який діє від імені ОСОБА_1 (далі - Наймач), було укладено Договір найму житлового приміщення (квартири) (далі - Договір), відповідно до якого квартиру АДРЕСА_1 передано позивачу-1 за зустрічним позовом та членам його сім`ї у безстрокове користування. 14.01.2008 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі житлового приміщення (квартири) до Договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року. Згідно п. 1.3. Договору, квартира належить Наймодавцю на праві власності як правонаступнику Колективного виробничо-торгового взуттєвого підприємства «Київ», правонаступника Орендного взуттєвого підприємства «Київ», яке набуло право власності на майно на підставі договору купівлі-продажу № 3у-2571 від 29.11.1993 року, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 6. Відповідно до п. п. 5.2., 5.3. Договору, у разі зміни власника будинку, в якому розміщується квартира, до нового власника переходять усі права та обов`язки за цим Договором; у разі реорганізації Наймодавця чи передачі будинку в комунальну власність територіальної громади м. Києва, договір продовжує діяти на тих самих умовах, з тих же підстав. ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1 , тобто є членом сім`ї наймача на підставі ст. 64 ЖК Української РСР, вселилася у квартиру з його згоди, та користується нарівні з наймачем усіма правами і несе усі обов`язки, що випливають з договору найму. Ураховуючи те, що позивачі за зустрічним позовом вселилися у спірну квартиру на законних підставах, мешкають у зазначеній квартирі понад 14 років, зареєстровані в квартирі, підтримують житло в належному стані, сплачують витрати по обслуговуванню (утриманню) будинку, дотримуються правил користування приміщенням, утримання житлового будинку та прибудинкової території, тому мають право на визнання права постійного користування квартирою АДРЕСА_1 .

09.08.2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, справу було знято зі складу, підготовче засідання призначено на 01.12.2022 року.

01.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-2 за первісним позовом надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 01.12.2022 року, без фіксування технічними засобами.

01.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідачів за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 01.12.2022 року, без фіксування технічними засобами.

01.12.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 за первісним позовом надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування; первісний позов Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року у зв`язку із прийняттям до розгляду зустрічного позову, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 21.02.2023 року.

21.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 за первісним позовом надійшла заява про відкладення розгляду справи.

21.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-2 за первісним позовом надійшла заява про відкладення розгляду справи.

21.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідачів за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.02.2023 року, без фіксування технічними засобами.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотань представників позивачів за первісним позовом, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 23.05.2023 року.

28.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» проти зустрічного позову заперечував, оскільки договір найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року, укладений між ТОВ «Підприємство «Київ»), в особі Генерального директора Когута Д.І., Заступника генерального директора Шкляр Т.І., та Пилипчуком Г.П., який діє від імені ОСОБА_1 суперечить вимогам ст. 61 ЖК Української РСР і не може бути підставою для безстрокового зайняття спірного приміщення. Вказує, що на підставі п. 1 розпорядження Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 12.08.2008 року № 1074 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва відомчих жилих будинків АДРЕСА_2 та визначення балансоутримувачів будинку» прийнято від ТОВ «Підприємство «Київ» до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва відомчі житлові будинки АДРЕСА_2 . Спірна квартира не приватизувалася та є державним житловим фондом. Звертає увагу на те, що відповідно до протоколу засідання Наглядової ради ТОВ «Підприємство «Київ» від 10.01.2008 року було вирішено затвердити умови договору оренди квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , проте у законодавстві відсутній такий механізм, як надання житла за погодженням Наглядової ради.

17.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій представник Печерської районної в місті Києві державної адміністрації проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на його безпідставність, оскільки позивачами за зустрічним позовом було безпідставно зайнято квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року, який суперечить вимогам ст. 61 ЖК Української РСР, оскільки ордер є єдиною підставою для вселення у житлове приміщення.

23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 за первісним позовом надійшла заява про відкладення розгляду справи.

23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідачів за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій паспортів заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2

23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідачів за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 23.05.2023 року, без фіксування технічними засобами, в якій остання просила закрити підготовче засідання та призначити справи до судового розгляду.

23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 за первісним позовом надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 23.05.2023 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив закрити підготовче засідання та призначити справи до судового розгляду.

23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-2 за первісним позовом надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 23.05.2023 року, без фіксування технічними засобами, в якій останній просив закрити підготовче засідання та призначити справи до судового розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.09.2023 року.

05.09.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, та судове засідання призначено на 23.10.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2023 року на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 02.11.2023 року.

02.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідачів за первісним позовом - адвоката Лепень О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідачів за первісним позовом та їх представника, в якій остання зазначила, що проти задоволення первісного позову заперечує та просить задовольнити зустрічний позов.

02.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 за первісним позовом надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

02.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-2 за первісним позовом надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

В судове засідання 02.11.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (том 2 а. с. 201). Представники позивачів за первісним позовом та представник відповідачів за первісним позовом у заявах від 02.11.2023 року просили розглядати справу за їх відсутності.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а представники позивачів за первісним позовом та представник відповідачів за первісним позовом у письмових заявах просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що 29.11.1993 року між Фондом державного майна України та Взуттєвим орендним підприємством «Київ», правонаступником якого є Колективне виробничо-торгове взуттєве підприємство «Київ», було укладено договір купівлі-продажу № 3у-2571, посвідчений Київською державною нотаріальною конторою № 6, відповідно до умов якого Взуттєве орендне підприємство «Київ» придбало цілісний майновий комплекс, що знаходиться по АДРЕСА_4 на земельній ділянці 0,5 га у м. Києві (том 2 а. с. 22 - 23).

Будинок АДРЕСА_2 було передано Орендному взуттєвому підприємству «Київ» у власність, що підтверджується переліком будівель та споруд, викуплених та переданих Орендному взуттєвому підприємству «Київ» у власність згідно договору купівлі-продажу від 29.11.1993 року № 3у-2571 (том 2 а. с. 30

Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації від 04.04.2002 року № 715 «Про використання жилих приміщень в жилому будинку АДРЕСА_2 за цільовим призначенням» змінено статус гуртожитку на жилий будинок із загальними квартирами в будинку АДРЕСА_2 (том 2 а. с. 42).

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 15.01.2003 року № 24 «Про внесення змін у розпорядження Київської міської державної адміністрації від 04.04.2002 року № 715» виключено із заголовка та тексту розпорядження цифри та слова «корпуси 1 та 2» (том 2 а. с. 43).

На підставі розпорядження Печерської районної у м. Києві державної адміністрації від 12.08.2008 року № 1074 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва відомчих жилих будинків АДРЕСА_2 та визначення балансоутримувачів будинку» прийнято від ТОВ «Підприємство «Київ» до комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва відомчі житлові будинки АДРЕСА_2 (том 2 а. с. 47 - 49).

11.01.2008 року між ТОВ «Підприємство «Київ», в особі Генерального директора Когута Д.І., Заступника генерального директора Шкляр Т.І. (далі - Наймодавець), та ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 (далі - Наймач), укладено Договір найму житлового приміщення (квартири) (далі - Договір), відповідно до якого квартиру АДРЕСА_1 передано позивачу-1 за зустрічним позовом та членам його сім`ї у безстрокове користування (том 1 а. с. 10 - 11 зворот).

Згідно п. 1.3. Договору, квартира належить Наймодавцю на праві власності як правонаступнику Колективного виробничо-торгового взуттєвого підприємства «Київ», правонаступника Орендного взуттєвого підприємства «Київ», яке набуло право власності на майно на підставі договору купівлі-продажу № 3у-2571 від 29.11.1993 року, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою № 6. Відповідно до п. п. 5.2., 5.3. Договору, у разі зміни власника будинку, в якому розміщується квартира, до нового власника переходять усі права та обов`язки за цим Договором; у разі реорганізації Наймодавця чи передачі будинку в комунальну власність територіальної громади м. Києва, договір продовжує діяти на тих самих умовах, з тих же підстав.

14.01.2008 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі житлового приміщення (квартири) до Договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року (далі - том 1 а. с. 11).

Будинок АДРЕСА_2 переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації».

Згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.06.2014 року № 318 «Про внесення змін до розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509» житловий фонд, в тому числі, гуртожиток в будинку АДРЕСА_2 , який перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на прав господарського відання (том 1 а. с. 14 - 15).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу норм ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вказана норма Конституції України кореспондується з нормами ст. 321 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як визначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 4 ст. 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно ст. 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як визначено у ч. 1 ст. 63 ЖК Української РСР, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Звертаючись до суду з позовом про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , позивачі посилалися на те, що у відповідачів відсутній ордер на вказане житлове приміщення, що відповідно до ст. 61 ЖК УРСР, є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст..78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, у порушення наведених вимог позивачами не доведено факту вселення відповідачів до спірної квартири всупереч вимог чинного законодавства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2020 року у справі № 686/27262/18, якщо особа вселилася в жиле приміщення без ордера, але на підставі угоди чи дозволу, то вона не може вважатися такою, що самоправно зайняла жиле приміщення.

Так, ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року, тобто набув право користування зазначеним житловим приміщенням у встановленому законом порядку.

При цьому судом враховано, що вказаний договір ніким не оспорювався, не визнавався недійсним, а відтак є чинним та виконується стороною відповідачем-1 за первісним позовом добросовісно протягом тривалого часу.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Прокопович проти Росії» (рішення від 18.11.2004 року, заява № 58255/00) Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зав`язків з конкретним місцем проживання.

Отже, за змістом указаних рішень Європейського суду з прав людини, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим

Відтак, первісний позов Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1 ст. 64 ЖК України).

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК України).

Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

Згідно з довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМВС в м. Києві та Київській області від 13.03.2019 року, ОСОБА_2 станом на 29.08.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 (а. с. 25).

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 року у справі № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК Української РСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК Української РСР).

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, у розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач-1 за зустрічним позовом є наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі договору найму житлового приміщення (квартири) від 11.01.2008 року. Разом з тим, позивачем -2 за зустрічним позовом не підтверджено належними та допустимими доказами те, що вона є членом сім`ї наймача та те, що спірна квартира була єдиним місцем її проживання.

За таких обставин, зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів, то питання щодо розподілу судового збору результатами розгляду справи судом не вирішується.

Враховуюче викладене, керуючись ст. ст. 317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 9, 65, 61, 64, 109 Житлового кодексу УРСР, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення - відмовити.

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» про визнання права постійного користування - відмовити.

Позивач-1: Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, адреса: 01010, м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка, 15, .

Позивач-2: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», адреса: 01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7, .

Відповідач-1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , адреса: адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 14.11.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко