УХВАЛА

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 758/10563/21

провадження № 61-13028ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі № 758/10563/21 у справі за заявою дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, індексу інфляції та трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2021 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» (далі - ДП «КиївГазЕнерджи») суми заборгованості: основний борг за спожитий природний газ у розмірі 7 020 грн 81 коп.; інфляційні втрати у розмірі 1 564 грн 21 коп.; три проценти річних у розмірі 611 грн 44 коп. та судовий збір.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі № 758/10563/21 за заявою ДП «КиївГазЕнерджи» про видачу судового наказу повернуто без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 червня 2022 року повернути особі, яка її подала.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявники просять судовий наказ скасувати.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 залишено без руху для усунення недоліків та запропоновано надати документи на підтвердження повноважень Донець Анни у цій справі. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно з рекомендованим повідомленням поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») за трек-номерами 881, 890 копію зазначеної ухвали суду касаційної інстанції направлено заявникам на зазначені у касаційній скарзі адреси проживання, однак кореспонденція повернулася на адресу Верхового Суду із позначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заявники зобов`язані з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у справі.

Отже, ОСОБА_3 не долучила до касаційної скарги докази, які підтверджують її повноваження стосовно подання та підписання цієї касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Так, касаційна скарга ОСОБА_3 не приймається до провадження судом касаційної інстанції, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 Розділу XV «Перехідних положень» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подана касаційна скарга підписана, окрім ОСОБА_1 , також ОСОБА_4 .

Указана касаційна скарга подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України виходячи з наступного.

Згідно з долучених до касаційної скарги документів, не вбачається, що ОСОБА_3 є особою, яка має повноваження стосовно подання та підписання цієї касаційної скарги до суду касаційної інстанції, тому вказана касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини четвертої, частини шостої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Головним обов`язком держави, відповідно до частини другої статті 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини; таке забезпечення, крім усього іншого, потребує законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), у тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

У цьому аспекті, складним питанням, що виникає на практиці, є порядок реалізації вимоги процесуального закону, яка зобов`язує підтвердити суду наявність права вчиняти певні процесуальні дії, зокрема, подавати позов, апеляційну та касаційну скарги.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27) та від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31)).

Отже, до касаційної скарги не долучено належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 1 частини четвертої, частини шостої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_1 судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Згідно зі статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (частина третя статті 167 ЦПК України).

Положеннями статті 389 ЦПК України не передбачено оскарження судового наказу у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже судовий наказ Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі № 758/10563/21 касаційному оскарженню не підлягає, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 62, 64, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 про скасування судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі № 758/10563/21 повернути заявникові.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року у справі № 758/10563/21 у справі за заявою дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, індексу інфляції та трьох процентів річних, нарахованих на суму заборгованості відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара