Справа № 638/2727/17
Провадження № 4-с/638/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в обґрунтування якої зазначає, що виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості пред`явлені до виконання 08.04.2021. 22.09.2021 та 30.09.2021 зазначені документи були повернуті. 15.08.2022 стягувачем повторно пред`явлені виконавчі документи до виконання. У жовтні 2023 ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби з запитом щодо надання інформації про виконання рішення суду. 02.11.2023 на особистому прийому державний виконавець надав стягувачу виконавчі документи та постанову про повернення виконавчого документа без виконання. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просить суд сприяти у виконанні рішення суду.

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник Шевченківського ВДВС у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

З наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що 08.04.2021 він звернувся до Шевченківського ВДВС з заявою про прийняття до виконання виконавчих листів, виданих у справі №638/2727/17 про стягнення з ОСОБА_2 суми основного боргу та судовий збір.

22.09.2021 державним виконавцем Шевченківського ВДВС прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, постанова мотивована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем, а, відповідно до Закону заходи, щодо розшуку такого майна, виявились безрезультатними.

08.04.2021 стягувач ОСОБА_1 звернувся з заявою до Шевчекнівського ВДВС про прийняття до виконання виконавчих листів, виданих у справі №638/2727/17 про стягнення з ОСОБА_2 суми основного боргу та судовий збір.

29.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з заявою до Шевченківського ВДВС де просив повторно прийняти до виконання виконавчих листів, виданих у справі №638/2727/17 про стягнення з ОСОБА_2 суми основного боргу та судовий збір.

04.10.2021 постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС відкрито виконавче провадження № 66998542 з виконання виконавчого листа №638/2727/17.

10.10.2022 постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС виконавчі листі, видані у справі №638/2727/17 повернуті ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначає ОСОБА_1 на теперішній час рішення суду не виконано, виконавче провадження не відкрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» - реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово

Судом було здійснено моніторинг автоматизованої системи виконавчого провадження за наступними параметрами: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зі сформованого витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що так, дійсно виконавче провадження №69656260, відкрите 19.08.2022, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 було завершене.

Разом з тим, з зазначеного витягу також вбачається, що 06.11.2023 та 09.11.2023 Шевченківським ВДВС відкрито два виконавчі провадження №73238989 та №73279320 відповідно, боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 .

Тобто, Шевченківським ВДВС здійснюється виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

За правилами ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» - єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України

Як вбачається з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_2 внесена до зазначеного реєстру у виконавчих провадження, зокрема, №73238989 та №73279320, тобто у виконавчих провадженнях, які відкриті Шевченківським ВДВС 06.11.2023 та 09.11.2023.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час виконавчою службою здійснюється виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на користь ОСОБА_1 , доказів того, що державним виконавцем допущено не ефективне, не своєчасне та не в повному обсязі вчинення виконавчих дій стягувачем не надано.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.451 ЦПК України - за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням того, що судом не було встановлено порушення прав стягувача, суд приходить до висновку про відмову у задоволені скарги.

Керуючись ст.18, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Семіряд