СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/15218/23

пр. № 2/759/4501/23

29 грудня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, третя особа ОСОБА_2

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «СГ «ТАС» (приватне), у якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 66 611 грн. 73 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов мотивовано обставинами та наслідками дорожньо-транспортної події, що відбулась з вини відповідача.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 30.08.2023 року, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третя особа своїм правом на подання пояснень щодо позову не скористалася.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2023 року в м. Львів по вул. Масарика, 18 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням та що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 33.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Невідкладно після настання вказаної ДТП, безпосередньо на місці ДТП водії транспортних засобів враховуючи те, що: дорожньо-транспортна пригода настала за участю лише забезпечених транспортних засобів; травмовані (загиблі) люди відсутні; - ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у них відсутні; маючи згоду щодо обставин скоєння ДТП, - на підставі п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали спільне повідомлення про ДТП (європротокол), де водій транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (третя особа) повністю визнав свою вину, про що зазначив в графі 14 «Мої зауваження». При цьому, як слідує з графи 12 «Обставини», ДТП трапилась під час зупинки ТЗ Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_2 , та під час повороту ліворуч ТЗ Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач є власником транспортного засобу Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

У зв`язку із ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачеві було заподіяно майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи (третьої особи) на момент настання ДТП була застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №ЕР-212071717, виданого АТ «СГ «ТАС» (приватне), дійсного на дату ДТП.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закону № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 33.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закону № 1961-IV), зокрема встановлено, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108 затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого, що діють з 01.07.2022 року.

Враховуючи наведене, відповідальність за Полісом ОСЦПВВНТЗ №ЕР-212071717 у межах 80 000,00 грн. несе відповідач АТ «СГ «ТАС» (приватне).

Згідно із статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого ? це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне), та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

За результатами розгляду заяви позивача АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомили про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі.

Лист-відмова у виплаті страхового відшкодування мотивована посиланням на Висновок судового експерта № 24 від 29.03.2023 року, відповідно до якого (згідно тексту листа-відмови), «5. В заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля Peugeot 508, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимог пункту 16.12. Правил дорожнього руху України …».

При цьому копію висновку, всупереч зазначеному в листі-відмові, так і не було надано.

Суд зауважує, що водій транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (третя особа) повністю визнав свою вину, у зв`язку із чим і було складно спільне повідомлення про ДТП, а не викликались працівники патрульної поліції.

Стаття 34 Закону України № 1961-IV передбачає детальний порядок дії страховика. Проте, ні ця стаття, ні будь-яка інша не вказує на можливість страховика самостійно встановлювати винуватість учасників ДТП та причинно-наслідковий зв`язок, тим більше, у випадку складання спільного повідомлення про ДТП, де один із учасників повністю визнав свою вину.

Як вже вказувалося вище, відповідно до п.33.2. Закону України № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Вказана норма закону зазначає коли саме водії мають право скласти спільне повідомлення про ДТП, а саме: транспортні засоби мають бути застраховані; відсутність травмованих осіб; відсутність алкогольного (наркотичного) сп`яніння; згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, вини водія.

У вказаній дорожньо-транспортній пригоді всі вказані елементи мали місце, відповідно, учасники склали спільне повідомлення про настання страхового випадку, оскільки скористалися своїм відповідним правом. Інших вимог, щодо складання спільного повідомлення вказана стаття не містить.

Щодо Висновку судового експерта № 24 від 29.03.2023 року, на який посилається страховик у листі-відповіді, суд зазначає, що при проведенні експертного дослідження було проігноровано факт, що ДТП трапилась під час зупинки ТЗ Peugeot 508, д.н.з. НОМЕР_2 , а тому є нерелевантним висновок про невідповідність дій водія автомобіля Peugeot 508, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимог пункту 16.12. Правил дорожнього руху України (на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух; цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв; на будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі, крім перехресть, де організовано круговий рух; перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу). Ба більше, копію цього висновку, всупереч зазначеному в листі-відмові, взагалі так і не було надано.

Як зазначено вище, ліміт відповідальності відповідача за полісом становить 80 000 грн. 00 коп., оскільки учасники ДТП скористались своїм правом та склали спільне повідомлення про ДТП.

Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку №337/06-23, що завданий позивачу внаслідок ДТП, такий розмір матеріального збитку становить 66 611 грн. 73 коп.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Отже, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 66 611 грн. 73 коп., котре не було виплачено страховиком через безпідставну відмову.

Відтак, вимоги позивача до відповідача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує до стягнення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи було понесено судові витрати у розмірі 1 073 грн. 60 коп. судового збору (слідує із наявного у матеріалах справи платіжного документу).

Тому суд доходить до висновку про необхідність стягнення вищевказаних понесених позивачем судових витрат із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», задовольнити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування у розмірі 66 611 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., а всього 67685 (шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят п"ять) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя М.Ф. Сенько