Справа № 153/1477/22
Провадження № 22-ц/801/2258/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Доповідач:Панасюк О. С.
УХВАЛА

17 листопада 2023 рокуСправа № 153/1477/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О.С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Стадника І. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 адвоката Заболотної Г. В. на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області у складі судді Любинецької-Онілової А. Г. від 10 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Клембівський сервіс», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, як фраудаторного,

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшла ця апеляційна скарга, в якій одночасно ініціювалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені представницею ОСОБА_1 адвокатом Заболотною Г. В. в апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу залишено без руху і надано строк для зазначення нових підстав для поновлення цього строку та сплати судового збору в сумі 4465 грн 80 к. або надання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

13 листопада 2023 року адвокат Заболотна Г. В. надала платіжний документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4465 грн 80 к. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивувала тим, що відповідач ОСОБА_1 копію рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року не отримував, оскільки 17 серпня 2023 року в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області вона була вручена відповідачу Приватному підприємству «Клембівський сервіс» (далі ПП «Клембівський сервіс»), а не ОСОБА_1 , який діяв у процесі як окремий (самостійний) відповідач.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представницею адвокатом Заболотною Г. В., в ухвалі від 02 листопада 2023 року Вінницький апеляційний суд виходив, зокрема із того, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримав в приміщенні суду 17 серпня 2023 року, що підтверджується відповідною розпискою на звороті заяви про видачу оскаржуваного рішення суду (ця обставина встановлена ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року, постановленою у цій же справі), а тому перебіг строку на апеляційне оскарження рішення із правом на поновлення такого строку як безпосередньо для ОСОБА_1 , так і його представниці адвоката Заболотної Г. В. розпочався з 18 серпня 2023 року та закінчився 18 вересня 2023 року, який є першим робочим днем після вихідного, однак з апеляційною скаргою адвокат Заболотна Г. В. звернулася 27 жовтня 2023 року, тобто поза межами тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ПП «Клембівський сервіс», поданою його представником Степановою О. В. Вінницький апеляційний суд в ухвалі від 25 жовтня 2023 року зазначив, що представник ПП «Клембівський сервіс» Степанова О. В. інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження цього ж рішення не навела, помилково вважаючи, що днем вручення рішення вважається саме день коли вона, як представник відповідача отримала його копію, а не інший повноважний представник ПП «Клембівський сервіс» Боднар В. В.

Завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі і яким зобов`язані керуватися як суд, так і усі учасника процесу, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17).

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Установлене у частині другій статті 354 ЦПК України право учасника справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, на поновлення строку на апеляційне оскарження, покликане забезпечити можливість ознайомитись зі змістом судового рішення, з яким не погоджується відповідний учасник справи задля належного обґрунтування апеляційної скарги.

Очевидно, що наявна у справі розписка ОСОБА_1 , який одночасно є відповідачем у справі фізичною особою та повноважним представником іншого відповідача юридичної особи, про отримання ним копії оскаржуваного рішення 17 серпня 2023 року, свідчить про те, що і відповідач ПП «Клембівський сервіс» і ОСОБА_1 ознайомились зі змістом оскаржуваного рішення саме 17 серпня 2023 року і не мали об`єктивних перешкод подати апеляційну скаргу на нього упродовж встановленого пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України тридцятиденного строку.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Європейсьий суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у своїх рішеннях дотримується усталеної практики про те, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема, у пункті 41 рішення «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

21 липня 2023 року у зв`язку із офіційним оприлюдненням набрав чинності Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким внесено зміни, зокрема до статті 14 ЦПК України.

Згідно з цією нормою адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частини шоста, сьома статті 14 ЦПК України).

Незважаючи на те, що положення цього Закону уводяться в дію через 90 днів після набрання ним чинності (його оприлюднення) адвокат Заболотна Г. В. не мала перешкод зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, починаючи з часу її функціонування та автоматично отримати електронну копію повного рішення суду відразу після її виготовлення. Не мала вона й перешкод ознайомитись із повним текстом рішення і у Єдиному державному реєстрі судових рішень з часу його там оприлюднення.

Натомість позиція відповідачів у цій справі щодо штучного створення умов для поновлення строку для перегляду остаточного (такого, що набрало законної сили) судового рішення, незважаючи на отримання його копії в одній особі і повноважним представником ПП «Клембівський сервіс» Боднарем В. В. і ним же як відповідачем фізичною особою, шляхом посилання виключно на формальні положення закону, без урахування фактичних обставин цієї справи є несумісною із завданням цивільного судочинства, а доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, які фактично зводяться адвокатом Заболотною Г. В. до незгоди із мотивами ухвали апеляційного суду від 02 листопада 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху в частині визнання неповажною причини пропуску цього строку, не є новими (іншими) підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до рішень ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Ponomaryov v. Ukraine).

Тобто безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції.

Оскільки заява представниці ОСОБА_1 адвоката Заболотної Г. В. не містить інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження (тобто таких, які б об`єктивно унеможливлювали подання апеляційної скарги у встановлений частиною другою статті 354 ЦПК України строк з часу вручення копії оскаржуваного рішення ОСОБА_1 17 серпня 2023 року), ніж ті, що були визнані неповажними ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року, то у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 358 ЦПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 адвоката Заболотної Г. В. на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Клембівський сервіс», ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, як фраудаторного.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

І. М. Стадник