БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6655/23
провадження № 2-з/361/162/23
УХВАЛА

10 листопада 2023 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

09 листопада 2023 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2021 року до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно судового наказу від 11 квітня 2022 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області у справі №361/10998/21, виконавче провадження №71730280.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , народився син ОСОБА_5 . Сторони уклали шлюб лише 10 січня 2018 року. 16 грудня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Із 2019 року ОСОБА_1 переїхала проживати на територію Республіки Польща. Після свого переїзду, заявник виконувала обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_6 добровільно, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. ОСОБА_1 постійно піклувалася про сина, забезпечувала його всім необхідним, перераховувала грошові кошти на рахунок відповідача (батька), починаючи з 21.09.2020 року. Загалом за період з 21.09.2020 року по 18.06.2021 року позивакою сплачено на рахунок відповідача 3100 злотих, що значно перевищує суму мінімальних аліментів на дитину відповідного віку. Крім того, позивачка купувала дитині речі, одяг, взуття та інше. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням правового режиму воєнного стану в Україні, син ОСОБА_6 переїхав проживати до позивачки до Республіки Польща, що підтверджується довідками з реєстру PESEL, про реєстрацію позивачки та сипа за одною адресою. Син ОСОБА_4 проживає з позивачкою з березня місяця 2022 року - дата реєстрації в Республіки Польщі 07 березня 2022 року. У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/3050/23 від 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі судового наказу, оскільки вже видано судовий наказ на користь батька про стягнення аліментів на дитину. У подальшому позивачка звернулася з позовною заявою про звільнення від сплати аліментів на дитину, які стягуються з неї на користь батька та просила стягнути аліменти з батька на утримання дитини на її користь. У процесі розгляду справи з`ясувалося, що Броварським міськрайонним судом Київської області у справі №361/10998/21 видано судовий наказ від 11 квітня 2022 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З`ясувалося, що з 05.05.2023 року на примусовому виконанні у Броварському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ від 11 квітня 2022 року, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області у справі №361/10998/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВП 71730280). Станом на 25.10.2023 року заборгованість зі сплати аліментів складає 87 936 грн. і продовжує нараховуватися щомісячно.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Таким чином, суд позбавлений можливості вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання судового рішення, оскільки таке забезпечення суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин