УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчук Б.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші А.М. про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2023 позовну заяву залишено без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, позивачкою не викладено конкретно позовні вимоги, оскільки не зазначено, які саме дії відповідача слід визнати протиправними, а також які нормативно-правові акти порушено відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови. Також позивачка не зазначила докази, які підтверджують відсутність у реєстрі судових рішень рішення Мукачівського міськрайонного суду по цивільній справі №303/6910/22, а також, відсутність відомостей, що рішення суду набрало законної сили. Крім того, позивачка посилається, що рішення Мукачівського міськрайонного суду по цивільній справі №303/6910/22 ухвалено між фізичними особами, до яких вона не має жодного стосунку та на майно, що не відповідає її юридичній адресі, але копію зазначеного рішення до справи не долучила. У позовній заяві позивачка не зазначила, де знаходяться оригінали письмових доказів, наданих нею в копіях, що не відповідає вимогам ч.5 ст.95 та ч.3 ст.175 ЦПК України. Позивачку повідомлено про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали від 30.10.2023 представник позивача адвокат Волосенко В.І. отримав 06.11.2023, що підтверджується розпискою, але відповідно до вказівок судді і у встановлений термін зазначені недоліки позову позивачкою не усунуті, але ця обставина не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки позивачка має можливість їх виправити в подальшому.

Крім того, однією з підстав залишення позовної заяви без руху було порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не долучила до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На виконання вимог ухвали від 30.10.2023 позивачка 07.11.2023 подала до суду заяву у якій, посилаючись на ч.3 ст.136 ЦПК України та ч.1 п.2 «з» ЗУ «Про судовий збір» просила відстрочити сплату судового збору до ухвалення остаточного рішення або звільнити її від сплати судового збору, оскільки предметом позову є захист майнових, соціальних, житлових прав через незаконні дії посадовця.

Вирішуючи клопотання позивачки суд бере до уваги пункт 1 роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014, в якому зазначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким чином, ч.ч. 1,3 ст.136 ЦПК України передбачають, що суд враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити сплату судового збору до ухвалення остаточного рішення або звільнити від сплати судового збору у порядку, передбаченому законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір», тому саме цим законом необхідно керуватися при вирішенні клопотання позивачки.

Стаття 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачка просила відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення остаточного рішення або звільнити її від сплати судового збору, оскільки предметом позову є захист майнових, соціальних, житлових прав через незаконні дії посадовця, тобто на підставі п.3 ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Таким чином, для вирішення заявленого позивачкою клопотання суду необхідно врахувати майновий стан сторони та встановити наявності умов, що зазначені в п.3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

На підтвердження майнового стану позивачкою надано суду довідку ГУ ПФУ в Закарпатській області від 24.07.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_1 за період з січня 2023 по липень 2023 отримала дохід у вигляді пенсії в розмірі 20616,66 грн.

Водночас подання доказів майнового стану недостатньо для вирішення клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення у справі або звільнення від сплати судового збору, оскільки необхідно встановити наявність умов, які передбачені частиною 1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Звертаючись до суду з клопотанням ОСОБА_1 посилалась на ч.1 п.2 «з» ст.8 ЗУ «Про судовий збір» та зазначила, що умовою відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення у справі або звільнення від сплати судового збору є захист її соціальних, майнових спадкових та житлових прав, але пункт 2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» не містить підпункту «з».

Водночас слід зауважити, що пункт 3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» містить умову про можливість прийняття рішення про відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення у справі або звільнення від сплати судового збору у тому випадку, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Позивачка звернулась до суду з позовом про захист спадкових прав, які не передбачені п.3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» як умова для відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення у справі або звільнення від сплати судового збору.

Також позивачка посилалась на те, що вона є людиною похилого віку, хворіє, потребує сторонньої допомоги, але ці обставини не передбачені законом як підстава для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення у справі або звільнення від сплати судового збору.

Водночас, слід зазначити, що позивачка не посилалась та не надала суду докази наявності підстав для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати на підставі п.1 або п.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», хоча в пункті 1 зазначеної статті передбачена умова для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати у тому випадку, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Виходячи з довідки ГУ ПФУ в Закарпатській області від 24.07.2023 про розмір щомісячної пенсії позивачки за 2023 рік наявні умови для застосування положень п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», але суд позбавлений можливості вирішити питання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, оскільки до клопотання не долучено докази, які підтверджують розмір річного доходу позивачки за попередній календарний рік.

Крім того, позивачкою не враховано наявність умов для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати на підставі п.п. «г» п.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» як члена малозабезпеченої сім`ї та не надано докази, які цю обставину підтверджують, що також позбавляє суд можливості вирішити клопотання на цій підставі.

Таким чином, ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачкою у встановлений строк не виконані вимоги зазначені в ухвалі від 30.10.2023, а саме не сплачено судовий збір, тому відповідно до ст.185 ч.3 ЦПК України позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 185, 258-261,353-355 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору до ухвалення остаточного рішення або звільнення її від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори Плеші Андрія Михайловича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання здійснити дії - вважати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя