Справа № 303/3210/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Немеш Г.В.

скаржник ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Добоні В.М., -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати неправомірною та скаcувати постанову про арешт майна боржника винесену 04.04.2024 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м.Мукачеві Мукачівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Добоні В.М.; визнати неправомірною та скаcувати постанову про арешт коштів боржника винесену 04.04.2024 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у м.Мукачеві Мукачівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Добоні В.М..

Свої вимоги мотивує тим, що 10 березня 2023 року отримав Постанову державного виконавця Добоні В.М. від 02.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження №71173321 за виконавчим листом №303/8301/21 виданим 07.02.2023 року про стягнення на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 360 000 грн. та судового збору 3 600 грн., згідно рішення суду. Цього ж дня він надав ухвалу Закарпатського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 23.01.2023 головному державному виконавцю Добоні В.М.. Однак 04.04.2023 року державним виконавцем Добоні В.М. накладено арешт на картки в Приватбанку та Монобанку. 05.04.2023 року ним було отримано ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 06.03.2023 року. Після одержання даної ухвали, надав її виконавцю, після чого ним було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, однак арешт його майна та грошових коштів не скасований.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

21.04.2023 року скаржником подано уточнення до скарги та заява про долучення документів до матеріалів скарги. 26.04.2023 року подано заяву про усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2023 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Добоні В.М..

16.05.2023 року надано відзив начальником державної виконавчої служби Медвідь І.М. у якому зазначив, що 02.03.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа № 303/8301/21 виданого 07.02.2023 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області. 04.04.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника за №71173321. 05.04.2023 року надійшла заява ОСОБА_1 з доданою ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 06.03.2023 року виданої Закарпатським апеляційним судом. 05.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу та просив суд уточненні вимоги задовольнити, а саме скасувати постанови від 04.04.2023 року.

Державний виконавець Мукачівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Добоні В.М. в судовоме засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, оглянувши надані копії матеріалів виконавчого провадження №71173321 керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

07.02.2023 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 360 000 (триста шістдесят тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) гривень.

Постановою головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. від 02.03.2023 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/8301/21, виданого 07.02.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

Постановою головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. від 04.04.2023 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 ..

Постановою від 04.04.2023 року у межах ВП №71173321 накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 06.03.2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06.10.2022 року задоволено, поновлено строк на його оскарження та відкрито апеляційне провадження у справі № 303/8301/21.

Постановою головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Добоні В.М. від 05.04.2023 року зупинено вчинення виконавчих дій.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене прав заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судом установлено, що після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/8301/21, ОСОБА_1 05.04.2023 року було повідомлено державного виконавця, що рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2022 року не набрало законної сили, оскільки ухвалою Закарпатського Апеляційного суду від 06.03.2023 року було відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на це судове рішення, та надав копію вказаної ухвали апеляційного суду.

Окрім того, статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Зі змісту наведених норм права слідує, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, оскільки законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Накладаючи арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець у постанові від 04.04.2023 року зазначила, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, приватним виконавцем при винесенні вказаної постанови не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Зупинення вчинення виконавчих дій не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення. Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому Законом, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є безпідставною та необґрунтованою, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні уточненої скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скаcуваня постанови про арешт майна від 04.04.2023 року та постанови про арешт коштів від 04.04.2023 року- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча Л.В.Курах