Справа № 752/8462/23
Провадження № 2/752/4831/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 листопада 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Машкевич К.В.

при секретарі Гненик К.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ» і просять визнати за ними право власності на майнові права ( у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на квартиру АДРЕСА_1 , ЖК «Олімпійське містечко».

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 13 січня 2015 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище) та ТОВ «СБ ЛТД» був укладений договір намірів № ОМ/1С-К168, згідно якого сторони погодили, що 27 січня 2015 року мають укласти договір про забезпечення виконання зобов`язання № ОМ/ІС-К168 від 27 січня 2015 року.

Між ними з однієї сторони та ТОВ «СБ ЛТД» був укладений попередній договір купівлі - продажу квартири від 16 січня 2015 року, відповідно до якого ТОВ «СБ ЛТД» зобов`язувався передати (укласти основний договір) протягом 2-го кварталу 2015 року позивачам у власність окрему квартиру АДРЕСА_2 , ЖК «Олімпійське містечко, а позивачі зобов`язались сплатити його вартість.

16 листопада 2015 року між вказаними сторонами був укладений договір про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/1С- К168, відповідно до якого позивачі повинні були сплатити ТОВ «СБ ЛТД» кошти за квартиру, за вказаним вище попереднім договором, в сумі 584563, 50 грн.

Між вказаними сторонами 13 листопада 2018 року було укладено договір про заміну сторони у попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 16 січня 2015 року, за яким права та обов`язки від з ТОВ «СБ ЛТД» перейшли до ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ».

13 листопада 2018 року між вказаними сторонами було укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні, за яким права та обов`язки за договором про забезпечення виконання зобов`язань №ОМ/1С-К168 від 16 листопада 2015 року від ТОВ «СБ ЛТД» перейшли до ТОВ ««УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ».

Зазначають, що ними повністю було сплачено кошти відповідачу у розмірі 584 563, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 13 січня 2015 року в сумі 12 000,00 грн., платіжним дорученням №1 від 16 січня 2015 року в сумі 90000,00 грн., платіжним дорученням №1 від 28 січня 2015 року в сумі 482 563,00 грн.

Відповідно до договору №О/127Р.1 від 01 серпня 2016 року було уточнено реквізити квартири, а саме квартира АДРЕСА_3 площею 51,00 м2.

Згідно Свідоцтва про щлюб від 23 серпня 2018 року вона змінила прізвище на ОСОБА_4 .

Проте відповідач не виконав свої зобов`язання перед Позивачами, у власність вказане майно не передавав (не уклав Основний договір купівлі-продажу квартири), та й взагалі вказаний будинок до сих пір не введений в експлуатацію.

Із засобів масової інформації Позивачам відомо, що будівництво житлового комплексу за адресою АДРЕСА_4 , зупинено, оскільки забудовник самовільно вів будівництво комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо отримання правовстановлюючих документів на об`єкт і щодо укладення основного договору купівлі продажу квартири не виконує.

З огляду на викладене, а також з метою захисту своїх прав просять задовольнити позов.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище) та ТОВ «СБ ЛТД» був укладений договір намірів № ОМ/1С-К168 від 13.01.2015 року, згідно якого сторони погодили, що 27 січня 2015 року мають укласти договір про забезпечення виконання зобов`язання № ОМ/ІС-К168 від 27 січня 2015 року.

16 січня 2015 року між позивачами та ТОВ «СБ ЛТД» був укладений попередній договір договору купівлі - продажу квартири (а.с.7-8).

Вказаний попередній договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О. та зареєстрований в реєстрі за № 65 від 16 січня 2015 року.

Згідно змісту п. 1 якого, сторони зобов`язуються у строки, встановлені в п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ТОВ «СБ ЛТД» зобов`язується передати у власність окрему квартиру, характеристики, якої вказано у п.п. 1.4.2 п. 1.4 розділу 1 попереднього договору, а саме: секція 1, поверх 16, номер квартири АДРЕСА_5 , загальна площа (квадратних метрів) 51,91 кв.м кількість кімнат 2, яка знаходиться у житловому будинку: АДРЕСА_4 , ЖК «Олімпійське містечко», а позивачі зобов`язується прийняти у власність (купити) об`єкт та належним чином сплатити його вартість.

Відповідно до п.п. 1.4 попереднього договору, плановий строк введення будинку в експлуатацію I квартал 2015 року.

Згідно п.п 1.4.1 попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти Основний договір протягом ІІ кварталу 2015 року, але не раніше отримання ТОВ «СБ ЛТД» правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору та з урахуванням вимог пункту 5.2. розділу 5 попереднього договору.

Відповідно до пункту 1.2. попереднього договору сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та нотаріального посвідчення основного договору, яке встановлене пунктом 1.1 розділу 1 попереднього договору повинне бути забезпечене.

Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання та нотаріального посвідчення попереднього договору.

16 листопада 2015 року між вказаними сторонами був укладений договір про забезпечення виконання зобов`язань № ОМ/1С- К168 (а.с.9).

Відповідно до розділу 2 зазначеного договору, розрахунки по договору здійснюються на поточний рахунок ТОВ «СБ ЛТД» або у касу у строк до 31 січня 2015 року 97% вартості об`єкту, що становить 584563,50 грн. у т.ч. податок на додану вартість 97427,25 грн. Вартість 1 (одного) квадратного метра на момент укладання вказаного договору становить 11610, 00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 1935,00 грн.

13 листопада 2018 року між вищевказаними сторонами було укладено договір про заміну сторони у попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 16 січня 2015 року, за яким права та обов`язки від з ТОВ «СБ ЛТД» перейшли до ТОВ «УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ».

13 листопада 2018 року між вказаними сторонами було укладено договір про заміну сторони у зобов`язанні, за яким права та обов`язки за договором про забезпечення виконання зобов`язань №ОМ/1С-К168 від 16 листопада 2015 року від ТОВ «СБ ЛТД» перейшли до ТОВ ««УКРМІСЬКБУД ХОЛДИНГ».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов`язань за вказаними договорами позивачі сплатили суму коштів у розмірі 584563,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 13 січня 2015 року в сумі 12 000,00 грн., платіжним дорученням №1 від 16 січня 2015 року в сумі 90000,00 грн., платіжним дорученням №1 від 28 січня 2015 року в сумі 482 563,00 грн.

Відповідно до договору № О/127/Р.1 від 01.08.2016 року було уточнено реквізити квартири, а саме квартира АДРЕСА_3 площею 51, 00 м2.

23 червня 2018 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_1 та змінила прізвище на ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Подільским районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного теріторального управління юстиції у м. Києві.

Таким чином, позивачі виконала свої договірні зобов`язання, однак відповідач до цього часу не здійснив укладення основного договору купівлі-продажу.

Позивачі виконали умови укладених з відповідачем договорів, однак, відповідач взяті на себе зобов`язання, укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу квартири не виконує.

На час звернення позивачів до суду не надано даних про введення в експлуатацію будинку АДРЕСА_4 .

Звертаючись до суду з позовом, позивачі вказують, що ними повністю сплачено вартість квартири до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації, відтак їм належать майнові права на квартиру.

Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до правил ст. ст. 177, 190 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага; майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року№18-рп/2004 щодо поняття порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

У вказаній нормі зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україна», а саме ст. 3 визначено поняття «майнових прав» як будь-яких прав, пов`язаних з майном, відмінних від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5845,64 грн., сплачений при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13, 76-81, 137, 141, 209, 258, 259, 263- 268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОРПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) майнове право (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 ЖК «Олімпійське містечко».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд Холдинг» / адреса: 03150, м. Київ, вул. Лабораторна, будинок 33/37, / на користь ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 / та ОСОБА_2 /адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 / 5 845, 64 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: