Справа № 359/6754/23
Провадження № 2/359/2172/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«27» жовтня 2023 року міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Бокей А.В.,
за участі представника позивача - Мамирбаєва Є.В. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
11.07.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача, адвоката Мамирбаєва Є.В. надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач народилась та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Як відомо позивачу, дану квартиру отримував її дідусь ОСОБА_5 .. За життя її дідусь перевів особовий рахунок щодо оплати комунальних послуг на квартиру на свою доньку, матір позивача - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того зазначено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22.11.2023 ухваленого у цивільній справі 359/8093/22 встановлено факт, що ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , безперервно з 26.03.2002 року по день ухвалення рішення суду.
В даній квартирі, крім позивача також зареєстровані її сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте вони понад чотири роки не проживають за зареєстрованим місцем їх проживання. ОСОБА_4 на початку 2019 року виїхав у Вінницьку область, та на її думку він там і проживає, з того часу він у квартирі не з`являвся та не телефонує. Та сестра ОСОБА_3 також навесні 2019 року виїхала з вказаної квартири, та з того часу у квартирі не з`являлась та не телефонувала.
Ухвалою від 26.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 37).
У судовому засіданні представник позивача Мамирбаєв Є.В. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.
Відповідачі у призначене судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзиви на позовну заяву до суду не надійшли.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без представника відділу реєстрації, заперечень щодо позовних вимог не мають, при вирішенні спору покладаються на думку суду (а. с. 54).
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Заслухавши пояснення представника позивача Мамирбаєва Є.В. , покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані : позивач - ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .. Ця обставина підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб Відділу реєстрації місця проживання ВК Бориспільської міської ради Київської області від 20.02.2023 та інформацією про реєстрацію місця проживання відповідачів (а. с. 16, 34-35).
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2022, ухваленим у цивільній справі № 359/8093/22, провадження № 2-о/359/440/2022, встановлено факт, що ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1 безперервно з 26 березня 2002 року по день ухвалення рішення суду (а. с. 22-24).

Згідно показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та долученого до позовної заяви акту обстеження житлово-побутових умов (а. с. 13), на час складення акту у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2 , інші особи не проживають. У тому числі, згідно з показами свідків, відповідачі за вказаною адресою реєстрації не з`являються понад один рік.

З листа Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 20.10.2021 встановлено, що в протоколах засідань виконавчого комітету Бориспільської районної Ради народних депутатів рішень про видачу ордеру на кв. АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 не виявлено ( а. с. 13).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідачі, які зареєстровані в квартирі, тривалий час, понад один рік, без поважних причин в квартирі не проживають, вони втратили право користування вказаним жилим приміщенням.

З приводу судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пп. 2 п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З урахуванням того, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання втратившими право користування житловим приміщенням двох відповідачів, сплата судового збору повинна бути проведена за кожною такою вимогою.

Така правова позиція викладена в постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі № 758/5118/21 провадження № 61-5554сво23.

К судовому засіданні представник позивача зазначив, що вимоги про стягнення понесених судових витрат з відповідачів на свою користь позивач не заявляє та погоджується з необхідністю здійснити доплату судового збору.

З урахуванням зазначеного з позивача на користь держави слід стягнути недоплачений судовий збір, що становить 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави недоплачену суму судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.11.2023.

Суддя І. В. Муранова-Лесів