Справа № 466/4361/20 Головуючий у 1 інстанції Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/2588/23 Доповідач в 2-й інстанції Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м.Львів

Справа № 466/4361/20

Провадження № 22ц/811/2588/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: прокурора Мацюри Я.Р., ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу Галицької окружної прокуратури міста Львова, подану в інтересах держави в особі територіальної громади м.Львова, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 14 червня 2023 року у складі судді Свірідової В.В., у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, про скасування реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

24 травня 2023 року старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУ Міністерства юстиції Павлів Д. звернувся до суду із заявою про затвердження мирової угоди від 19 травня 2023року укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Львівською міською радою в порядку виконання рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10 вересня 2021 у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, про скасування реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2023 року затверджено мирову угоду, укладену 19 травня 2023 року між Львівською міською радою та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій сторони дійшли згоди щодо мирно врегулювання спору у справі № 466/4361/20 на викладених нижче умовах:

1.Львівська міська рада визнає право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на нежитлове приміщення підвалу (№І, ІІ, ІІІ) загальною площею 33,5 кв.м, яке входить до складу будівлі під літ. «А-2» площею 238,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01),за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Львівська міська рада відмовляється від будь-яких претензій щодо цього нежитлового приміщення.

3. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язуються протягом 30 робочих днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким затверджено мирову угоду у справі № 466/4361/20, компенсувати вартість вказаного приміщення за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у Звіті про оцінку майна від 30 листопада 2022 року №4360/11, а саме - 250 000 грн.

4. Львівська міська рада та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заявляють, що не мають та не матимуть/ не заявлятимуть у майбутньому жодних претензій один до одного з приводу предмету спору у справі № 466/4361/20.

5. Львівська міська рада не вимагає та не вимагатиме у сторін відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи № 466/4361/20.

6. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вимагає та не вимагатиме у сторін відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи № 466/4361/20.

7. Львівська міська рада, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчих проваджень, відкритих на підставі виконавчих документів, виданих на виконання судових рішень по справі № 466/4361/20.

8. Львівська міська рада, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявляють, що ні у процесі укладення цієї мирової угоди, ні у процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави.

9. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

10. Сторони цієї мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

11. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди. Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі.

12. Якщо у процесі виконання цієї мирової угоди відбудеться реорганізація, зміна підпорядкованості чи форми власності однієї або обох сторін, то ця мирова угода зберігає силу для правонаступника такої Сторони.

13. Вся інформація, викладена у цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

14. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені Сторони цю мирову угоду, мають всі необхідні повноваження на її підписання та не мають будь-яких застережень або обмежень таких повноважень та/або своєї правоздатності, та/або дієздатності.

15. Ця мирова угода складена у чотирьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу: один примірник залишається в матеріалах справи № 466/4361/20, другий примірник залишається у Львівської міської ради, третій примірник залишається у ОСОБА_3 , четвертий примірник залишається у ОСОБА_4 та набирає чинності після її затвердження Шевченківським районним судом м. Львова.

Ухвалу суду 5 вересня 2023 року оскаржила Галицька окружна прокуратура міста Львова в інтересах держави в особі територіальної громади м.Львова. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна» передбачено, що приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом: продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні та шляхом викупу об`єктів приватизації. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону передбачено, що приватизація державного або комунального майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями. Приписами ч. 1 ст. 2 Закону передбачено, що основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику. Відповідно до ч. 6 ст. З Закону приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 21 Закону органи приватизації здійснюють відповідно до законодавства комплекс заходів щодо забезпечення прозорості приватизації, висвітлення приватизаційних процесів шляхом оприлюднення в засобах масової інформації (на веб-сайті органів приватизації, в офіційних друкованих виданнях органів приватизації, у мережі Інтернет та/або на радіо, телебаченні, рекламних щитах) повідомлень про хід і результати приватизації. Обов`язковому оприлюдненню підлягають: переліки об`єктів, що підлягають приватизації; інформація про об`єкти, щодо яких прийнято рішення про приватизацію. Разом з цим, вимогами чинного законодавства України передбачено процедуру відчуження майна комунальної власності. Зазначає, що Львівською міською радою прийнято ухвалу №3057 від 29 грудня 2005 року «Про приватизацію об`єктів комунальної власності способом викупу», згідно якої, розглянувши заяви про включення об`єкта до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу, керуючись Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та Програмою приватизації майна комунальної власності м.Львова на 2005-2006 роки, затвердженою ухвалою міської ради від 11 січня 2005 року № 2025 «Про Програму приватизації майна комунальної власності м.Львова на 2005-2006 роки», міська рада ухвалила включити до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу, об`єкти згідно з додатком, де під номером 17 вказано напівпідвал площею 214,5 кв.м, 1-ий поверх площею 141,6 кв.м, 2-ий поверх площею 75,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що 23 березня 2006 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 3600 «Про встановлення ціни продажу об`єктів комунальної власності», де у переліку об`єктів приватизації для встановлення ціни продажу під №20 встановлена вартість згаданого майна на суму 309 626 грн. Прокуратурою при опрацюванні відомостей на загальнодоступному веб - сайті Львівської міської ради, а також відповідно до листа Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради встановлено, що міська рада не приймала рішень про включення в перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, нежитлового приміщення підвалу загального площею 33,5 кв.м, яке входить до складу будівлі під літ. «А-2» площею 238,8 кв.м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01) за адресою: АДРЕСА_1 . Посилається на те, що на підставі рішення Шевченківської районної ради народних депутатів № 192 від 14 квітня 1987 року (дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14 січня 2005 року) даний підвал належить Львівській міській раді на праві власності. Вказує, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які документи, що підтверджують приватизацію згаданого об`єкта нерухомості, яка була б розпочата органом місцевого самоврядування. Зазначає, що листом від 22 серпня 2023 року юридичний департамент Львівської міської ради повідомив, що на момент укладення мирової угоди нежитлове приміщення підвалу загального площею 33,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 перебувало у приватній власності, що унеможливлює розгляд питання розпорядження майном на пленарних засіданнях відповідних рад, що передбачено ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто, нежитлове приміщення вказаного підвалу вибуло з власності Львівської міської ради незаконно, перебувало у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без жодних правових підстав, що також підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2021 року та постановою Львівського апеляційного суду від 12 липня 2022 року. Посилається на те, що рішення та постанова не виконані, надалі укладена мирова угода з порушенням положень ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Вважає, що, затверджуючи мирову угоду, суд не врахував того, що вирішення питання про передачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлового приміщення підвалу загального площею 33,5 кв. м., яке входить до складу будівлі під літ. «А-2» площею 238,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) за адресою: АДРЕСА_1 , належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного та комунального майна». Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом, а набуття права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі затвердженої судом мирової угоди здійснено всупереч вимог Конституції та Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна». Так, згідно з вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Водночас, ухвала суду, за загальним правилом, не є підставою виникнення права власності. Так, за приписами ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Також зазначає, що звернення прокуратури з апеляційною скаргою на ухвалу від 14 червня 2023 року спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання щодо відчуження нерухомого майна комунальної власності на користь інших осіб та повернення об`єкта нерухомості територіальній громаді, який вибув з її власності незаконно шляхом грубого порушення порядку та умов її відчуження, встановлених чинним законодавством. Спір, що виник, зачіпає економічні інтереси держави у сфері комунальної власності, а відсутність належного самоврядного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання майна комунальної власності територіальної громади м.Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2021 року витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5 нежитлове приміщення підвалу загального площею 33,5 кв.м, яке входить до складу будівлі під літ. «А-2» площею 238,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будівлю під літ. «А-2» площею 238,8 кв.м, вирішено питання судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 липня 2022 року частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Кіт У.В., рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2021 року в частині задоволення вимоги Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності відповідачів на вказану будівлю скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні такої вимоги, в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

8 травня 2023 року по цій справі видано виконавчі листи та відкрито виконавчі провадження.

19 травня 2023року Львівська міська рада та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 дійшли згоди щодо мирного врегулювання спору у цій справі, на визначених умовах.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Суд першої інстанції посилається на ст. ст. 207, 208, ч. 7 ст. 49, ч. 1 ст. 434 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції прийшов до висновку про затвердження мирової угоди, оскільки така угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, в тому числі й держави, сприяє вирішенню спору між сторонами, правові наслідки укладення мирової угоди та її затвердження сторонам відомі і зрозумілі.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Галицької окружної прокуратури міста Львова, поданою в інтересах держави в особі територіальної громади м.Львова, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2023 року підлягає закриттю з урахуванням наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність у особи права на судовий захист.

Встановлено, що Галицька окружна прокуратура міста Львова не надала обґрунтувань підстав для представництва в даній справі прокуратурою інтересів територіальної громади м. Львова, тобто апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Порядок представництва інтересів громадянина або держави в суді визначено статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно із ч. 1 цієї статті представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно із ч. 4 цієї статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна позиція висловлена і у постанові Верховного Суду від 3 грудня 202 року у справі № 462/2534/18.

У рішенні від 5 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Встановлено, що в даній справі апеляційну скаргу подано Львівською міською радою в інтересах територіальної громади м. Львова, яка брала участь у справі, самостійно забезпечувала права відповідної територіальної громади та, разом з іншими сторонами справи, уклала мирову угоду та просила суд першої інстанції її затвердити з метою врегулювання спору.

Обґрунтувань підстав для представництва в даній справі інтересів територіальної громади м. Львова саме прокуратурою, з урахуванням здійснення представництва в суді першої інстанції інтересів відповідної територіальної громади Львівською міською радою, Львівському апеляційному суду не надано.

Згідно вимог абзацу 2 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу (частина друга статті 362 ЦПК України).

За таких обставин апеляційне провадження у справі належить закрити.

Керуючись: ст. ст. 258 - 261, 362, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Галицької окружної прокуратури міста Львова, подану в інтересах держави в особі територіальної громади м.Львова, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 14 червня 2023 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, про скасування реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді:________________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк