Єдиний унікальний номер: 448/1708/23
Провадження № 2/448/518/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

13.11.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Борисенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 03 серпня 2012р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Крисовицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №07.

Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживають разом із нею (позивачкою) та перебувають на її утриманні.

Покликається на те, що починаючи з грудня 2022року вони (сторони) проживають окремо та відповідач перестав надавати необхідну допомогу на утримання дітей. Вказує, що шлюб між ними (сторонами) не розірвано, але вона (позивачка) подала до суду заяву про розірвання шлюбу.

Вказує що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини та такий у будь-якому розмірі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Покликається на те, що вона самостійно не зможе забезпечити такий рівень, оскільки діти постійно потребують шкільного приладдя, нового одягу, хочуть ходити на різні гуртки та додаткові заняття, розвиватися разом з однолітками, харчуватися в школі та вдома.

Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 отримує систематичний заробіток, в тому числі і з поїздок за кордон та має фінансову можливість сплачувати аліменти.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2833 гривні щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а у випадку передбаченому ст.199 Сімейного кодексу, до досягнення двадцяти трьох років.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому такий зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, покликаючись на наступні обставини: він (відповідач) добровільно в міру своїх можливостей забезпечує усім необхідним своїх малолітніх дітей, також його (відповідача) матір, яка є бабусею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купує дітям усе необхідне: одяг, взуття, шкільне приладдя, тощо; позивачка жодним чином не намагалася домовитись із ним (відповідачем) про сплату аліментів добровільно, шляхом укладення відповідної угоди; він (відповідач) ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи, отримує лише пенсію по інвалідності, що підтверджується довідками про отримання соціальної допомоги інвалідам ІІІ групи та інших доходів, в тому числі з-за кордону не має; обов`язок по утриманню дитини є рівномірним обов`язком як матері, так і батька та позивачка по справі є працездатною особою, працевлаштована і отримує дохід; він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.10.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що підтримує позовні вимоги, зокрема просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (по 2833 гривні) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Покликалася на те, що хоче справедливості, щоб батько брав участь у вихованні дітей та розуміє, що останній згідно своїх офіційних доходів може платити аліменти в меншому розмірі, однак такий має неофіційний дохід, а саме регулярно їздить за кордон. Просила суд звернути увагу на те, що лише витрати у стоматологічному кабінеті на лікування зубів у дітей вона витратила понад 5000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні зазначив, що підтримує доводи і позицію, які викладені ними у відзиві на позовну заяву та просить суд позовні вимоги задовольнити частково, зокрема стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони з 03 серпня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від подружнього життя в сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі та перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо.

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності та такий офіційно не є працевлаштованим.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає коштів на утримання дітей, не піклується про їх матеріальне забезпечення. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не підтверджено, зокрема не подано належних і допустимих доказів на підтвердження прийняття ним постійної участі в утриманні та вихованні дітей, зокрема доказів на підтвердження придбання ним підручників та інших речей для відвідування школи, оплати ним додаткових занять вчителів і витрат на придбання продуктів харчування та інших необхідний речей, на що він (відповідач) покликався у відзиві на позовну заяву.

Сторони не дійшли добровільної згоди щодо розміру аліментів, які має сплачувати відповідач як батько на утримання дітей.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.08.2021р.; копіями свідоцтв про народження дітей; копією паспорта позивачки ОСОБА_1 ; копією паспорта відповідача ОСОБА_2 ; копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 - відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи; довідками Яворівського управління соціального захисту населення №2625 та №2626 від 26.10.2023р.; іншими матеріалами справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023р. розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить - 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом враховано матеріальне становище позивачки ОСОБА_1 , зокрема, що така є офіційно працевлаштованою, стан здоров`я та матеріальний стан дітей, ті обставини, що діти сторін проживають разом з позивачкою ОСОБА_1 , остання несе витрати по утриманню дітей, забезпечує їх лікуванням в разі потреби, займається їх вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач ОСОБА_2 ухиляється від утримання дітей, а також те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, однак останній не є непрацездатним, так як встановлення відповідачеві інвалідності 3 групи не позбавляє його права й можливості працевлаштуватися та отримувати відповідні доходи, оскільки особа, віднесена до ІІІ групи інвалідності, не повинна вважатись непрацездатною по інвалідності, бо не втратила працездатності, а лише обмежена в такій, також він може навчатися та провадити певні види трудової діяльності, не має на утриманні інших осіб, отримує державну соціальну допомогу та такий частково визнав даний позов. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дітей, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дітей саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту права дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, - по 1750 (одній тисячі сімсот п`ятдесят) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2023р. і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дітей, покриватимуть суттєву частину витрат на дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів (зменшення або збільшення), зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням твердження позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей «до досягнення дітьми повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК України - до досягнення двадцяти трьох років», суд вважає за доцільне роз`яснити позивачці наступне.

Так, згідно положень ст.180, ст.191 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Натомість, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання врегульовані нормами глави 16 СК України, зокрема статтями 198-201 СК України.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, наведена вище норма передбачає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, суд роз`яснює позивачці ОСОБА_1 , що у випадку досягнення її дітьми повноліття, така вправі звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з урахуванням зазначених вище норм законодавства.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені частково (на 62%), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 665, 63 грн. (1073,60 грн.*62%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, - по 1750 (одній тисячі сімсот п`ятдесят) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2023р. і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 63 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17.11.2023р.

Відомості про учасників справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , уродженка с.Крисовичі Мостиського району Львівської області; проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , уродженець м.Мостиська Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Кічак