Справа № 302/1436/23 Провадження № 2/302/253/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 29.12.2023 року смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (адреса місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Жупанатська, буд.18, ЄДРПОУ - 41999833) до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

24.07.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттіяенергозбут» є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НІЦЕКП від 14.03.2018 року №429 провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідачці ОСОБА_1 здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та яка приєдналась до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною адресою та оплатою рахунків, виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що місцем виконання договору є наступна адреса постачання електричної енергії: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 02.08.2022 року на вимогу споживача, між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та ОСОБА_1 було підписано письмовий Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 160340278 від 02.08.2022 року по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Та із заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка є Додатком № 1 до Договору вбачається, що постачання по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється з 01.01.2019 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальної карти споживання за особовим рахунком № НОМЕР_1 вбачається, що право власності на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що право власності за вищевказаним об`єктом покладає на ОСОБА_1 додаткові зобов`язання, у тому числі по оплаті з отримані житлово-комунальні послуги (за постачання електричної енергії), невиконання якого тягне за собою відповідальність, згідно чинного законодавства.

Внаслідок неналежного виконання вимог законодавства та взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 перед ТОВ «Закарпаттіяенергозбут», із врахуванням часткових оплат, утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з листопада 2021 року по червень 2023 року, в сумі 7 014,64 грн., оплату якої відповідачка у порядку та строки, визначені Договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснила, що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

Також позивач вказує, що раніше до суду подавалася заява на видачу судового наказу, однак за заявою боржника, 20.03.2023 року Міжгірським районним судом було скасовано судовий наказ у справі №302/349/23, та позивач, користуючись своїм правом, передбачений нормами ЦПК України, звертається до суду у порядку позовного провадження та у пред`явленому позові ТОВ «Закарпаттяенергозбут» просить: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 7014,64 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.07.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, представників сторін (а.с.23-24).

Відповідачці в ухвалі суду про відкриття провадження у справі було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

06.09.2023 року представником відповідача адвокатом Рішко С.І., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач у пред`явленому позові стверджує про те, що особовий рахунок № НОМЕР_1 щодо обліку наданих послуг з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг до об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 закріплений за відповідачкою ОСОБА_1 з 01.01.2019 року. Проте, відповідачка заперечує цю обставину, оскільки договір на поставку електроенергії до будинковолодіння, розташованого в Синевир, 1414 Хустського району Закарпатської області, був укладений 01.01.2019 року між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_2 (чоловік відповідачки). Відповідно, у період з 01.01.2019 року по 02.08.2022 року особовий рахунок № НОМЕР_1 обліковувався за споживачем ОСОБА_2 , що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 , наданою 24.06.2022 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на запит ОСОБА_2 . Також ця обставина підтверджується повідомленнями про успішні операції зі сплати рахунків за енергопостачання, які отримувала відповідачка на власну електронну адресу після проведення відповідних оплат. 02 серпня 2022 року між Товариством та відповідачем ОСОБА_1 дійсно був підписаний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №160340278, копія якого додана до позову. Та відповідно, саме з 02.08.2022 року особовий рахунок № НОМЕР_1 було закріплено за ОСОБА_1 .

Також у позові Товариство наполягає на тому, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_1 перед позивачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7014,64 гри за період з листопада 2021 року по червень 2023 року. Проте, відповідачка заперечує ці обставини та вважає, що вони не відповідають дійсності. Свої вимоги Товариство обґрунтовує посиланням на самостійно сформований документ під назвою «Абонентська книжка особового рахунку № НОМЕР_1 ». Проте, цей документ не містить вичерпної інформації про нарахування спожитої електричної енергії, в тому числі в помісячному розрізі, а також даних на підтвердження розрахунку щомісячних сум коштів, нарахованих позивачем до сплати.

У відзиві також вказують, що 01.01.2019 року між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_2 було укладено договір на поставку електроенергії, за умовами якого будинковолодіння в АДРЕСА_1 було обладнано Двотарифним лічильником обліку спожитої електроенергії №10153648, який обліковував спожиту електроенергію з окремими показниками день/ніч. 05 травня 2022 року за ініціативою позивача, лічильник №10153648 було замінено на новий лічильник типy NIK 2303 №11230266 з показання на момент встановлення (день/ніч): 000000/000000. Проте, надана 24.06.2022 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_2 виписка по особового рахунку № НОМЕР_1 , у жовтні 2021 року показники лічильника становили: 013720 (день) 1004538 (ніч). В подальшому, з листопада 2021 року по 05 травня 2022 року у будинку села Синевир № 1414 ніхто не проживав, а тому електроенергія у будинковолодінні не споживалася. Відповідне показники лічильника №10153648 не змінювалися.

05 травня 2022 року при заміні лічильника представники Товариства зафіксувати на лічильнику №10153648 показники 013720 (день) / 004538 (ніч), які дорівнювали показнику цього ж лічильника знятим у жовтні 2021 року. Отже, оскільки протягом шести місяців в будинку АДРЕСА_1 було відсутнє споживання електроенергії, то оплата за користування електроенергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 не мала нараховуватися. Натомість, як слідує із доданого до позову документа під назвою «Абонентська книжка особового рахунку № НОМЕР_1 » у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року включно, Товариство облікувало за особовим рахунком № НОМЕР_1 споживання електроенергії у розмірі 689 кВт щомісячно, а в травні 2022 року 479 кВт, що в сукупності за цей період склало 4 613 кВт суму 6431,04 грн., з яких у період з 05 по 31 травня 2022 року за лічильником №11230266 було обліковано 389 кВт, в т.ч. 296 кВт за денним тарифом та 93 кВт за нічним тарифом, що в сумі складає 575,450 грн. (296 кВт *1,68 грн. + 93 кВт * 0,84 грн). Та оскільки відповідачка не споживала електроенергію у період з жовтня 2021 року по 05.05.2022 року у розмірі 4224 кВт (689 * 6 + 479 - 389), тому відмовилася оплачувати виставлені позивачем рахунки, як вважає безпідставними, а наданий позивачем розрахунок заборгованості необґрунтованим.

Також вказує, що у наданій позивачем «Абонентській книжці» не міститься інформації про показники лічильника №10153648, в т.ч. у період з 01.10.2021 року по 05.05.20 року, а також інформація про тарифи спожитої електроенергії в той чи інший період,що унеможливлює перевірку обґрунтованості наведених позивачем розрахунків.

Також відповідачка зауважує, що середньомісячний показник споживання електроенергії в будинковолодінні в АДРЕСА_1 у період з січня 2019 року по жовтень 2021 року та з травня 2022 по червень 2023 року включно становить біля 464 кВт, що свідчить про безпідставні розрахунки позивача за період з жовтня 2021 року по травень 2022 року у розмірі 689 кВт щомісячно.

Просить взяти до уваги той факт, що за розрахунками відповідача у, борг за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 , станом на 01.07.2023 року склав 1159,00 грн. Крім того, 27 липня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 сплатила на користь позивача суму 1020,00 грн., згідно платіжної інструкції №0.0..1 та відповідно, залишок заборгованості складає 139,00 грн. А також, 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 сплатила на користь позивача суму 1020,00 грн., згідно платіжної інструкції №0.0..1 та, відповідно, станом на червень 2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію. Та у відзиві представник відповідача просить відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідал «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнения заборгованості за спожиту електричну енергію (а.с.29-30).

Ухвалою суду від 29.12.2023 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" про продовження строку для подання відповіді на відзив у цивільній справі № 302/1436/23, залишено без задоволення.

Повно та всебічно розглянувши надані позивачем докази на обґрунтування заявлених позовних вимог, вивчивши заперечення проти позову, викладені представником відповідача адвокатом Рішко С.І. у відзиві на позовну заяву, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти позову та додані до відзиву документи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи № 302/1436/23, також оглянувши матеріали справи № 302/349/23, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач у справі, на підставі рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області № 20 від 28.02.2019 року, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 329482751 від 18.04.2023 року. Дата державної реєстрації вказаного об`єкту нерухомого майна 08.05.2019 року (а.с.17-18).

За вказаною адресою на ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.7).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312 (далі Правила), та іншими нормативно-правовими актами цивільного законодавства.

З 01 січня 2019 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не здійснює постачання електричної енергії, у зв`язку з анулюванням його Ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та здійснює виключно діяльність з розподілу електричної енергії власними мережами на підстав Ліцензії на право провадження діяльності з розподілу електричної енергії.

14.06.2018 року НКРЕКП прийнято постанову № 429, згідно якої ТОВ Закарпаттяенергозбут видано Ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено значення певних термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Положеннями п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», а також положеннями п.7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» передбачено, шо фактом приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви - приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, вказаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

01.01.2019 року набули чинності зміни до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.02.2018 року.

Відповідно до п.п.2,4 вказаних Правил, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до абз.13 п.1.1.2 Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, бо іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електрично| енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Також судом встановлено, що 02.08.2022 року між ОСОБА_1 (споживач) та ТОВ «Закарпаттяобленерго» (постачальник) був укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № о/р НОМЕР_1 , та відповідно до якого енергопостачальник взяв на себе зобов`язання постачати споживачу електричну енергію у необхідних його обсягах, на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався здійснювати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору (а.с.8-13,14). Договір про постачання електричної енергії підписано споживачем ОСОБА_1 02.08.2022 року, що відповідачем не оспорюється (а.с.13,14).

При цьому суд враховує, що укладення між відповідачем та позивачем Договору про користування електричною енергією, фактичне споживання відповідачем ОСОБА_1 електроенергії та наявність відкритого на її ім`я особового рахунку свідчить про її приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують її бажання укласти договір, а саме: фактом споживання та оплати послуг з електропостачання.

Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях, сформованих у постанові ВСУ від 26.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).

Згідно до положень п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

Згідно до п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством зокрема за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку (п.19 Правил).

Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту електричну енергію протягом розрахункового періоду вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця, відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується побутовому споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді (п.21 Правил).

Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати.

Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі. (п. 22 Правил НКЕЕН).

У разі зміни тарифів (цін) на електричну енергію оплата заборгованості провадиться за тарифами (цінами), що діяли у період, за який сплачується борг (п. 26 Правил).

У разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії у якому зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату (п.27 Правил).

На підтвердження допущеної перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованості, позивач надав загальну картку по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , де відображено розрахунки за спожиту електричну енергію, вказано контрольні зняття показників лічильника, та показники, що передавалися безпосередньо споживачем. Така містить анкетні дані споживача, а також адресу, за якою надавалися послуги з електропостачання, а саме с.Синевир будинок № 1414 (а.с.7).

Згідно вказаної картки особового рахунку, остання розпочинає відлік з 01.01.2019 року, проте станом на цю дату у відповідача уже значиться заборгованість в сумі 1377,96 грн. Також з картки вбачається, що за період часу з 01.01.2019 року по 01.07.2023 року відповідачем здійснювалася оплата за спожиту електричну енергію, однак суми, що нараховані позивачем та які безпосередньо сплачені відповідачем, різняться.

Як зазначає позивач у пред`явленому позові, внаслідок оплати відповідачем ОСОБА_1 не у повному обсязі за спожиту електричну енергію, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року, у розмірі 7014,64 грн., оплату якої відповідач у порядку та строки, передбачені Договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив.

З досліджених матеріалів справи № 302/349/23 вбачається, що 17.02.2023 року позивач ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звертався до суду із заявою на видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла станом на 01.01.2023 року, в сумі 6468,96 грн. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.03.2023 року за заявою представника боржника адвоката Рішка С.І. було скасовано судовий наказ у справі № 302/349/23 (провадження №2-н/302/15/23) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 6468,96 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 268,40 грн., стягувачу розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Та позивач, користуючись своїм правом, передбачений ч.3 ст.171 ЦПК України, звертається до суду з даним позовом в порядку позовного провадження та у пред`явленому позові просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року, в розмірі 7014,64 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

Слід зазначити, що відповідно до п.6.5 Правил користування електричною енергією, що затверджені Постановою НКРЕ від 31.07.1996 року № 28 (у редакції Постанови від 17.10.2005 року № 910) передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.

Відповідно до п.п. 6.36, 6.39 Постанови КМУ від 26.07.1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», у разі виникнення у споживача сумніву в правильності показів розрахункових засобів обліку або визначення суми в пред`явленому до оплати документі щодо оплати електричної енергії споживач подає про це заяву постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації).

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевірити рахунок на оплату, а в разі потреби протягом 20 днів провести технічну перевірку та/або експертизу розрахункових засобів обліку відповідно до встановленого цими Правилами порядку та повідомити споживача про результати.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Та як встановлено судом, відповідачеві ОСОБА_1 здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 приєдналась до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом фактичного споживання електричної енергії по об`єкту, що знаходиться за вищевказаною адресою та оплатою рахунків, виставлених ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за спожиту електричну енергію, що також підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

Із заяви - приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка є Додатком №1 до Договору та яка підписана споживачем ОСОБА_1 , вбачається, що постачання по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється з 01.01.2019 року (а.с.14).

Згідно п.2.1. Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.6.2.1) Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії, відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього Договору, а постачальник, в свою чергу, згідно з пп.1 п.7.1 Договору має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.5.8. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Положення п.5.10 Договору передбачають, що оплата рахунка остачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Згідно п.9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.|

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водо-відведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно положень ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Згідно п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника, інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договорі про надання житлово-комунальної послуги.

Та як зазначалося вище, відповідач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області № 20 від 28.02.2019 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 329482751 від 18.04.2023 року (а.с.17-18).

А отже, у розумінні п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСОБА_1 є індивідуальний споживач, що покладає на неї обов`язок по належному виконанню договірних зобовязань по сплаті за спожиту електричну енергію по об`єкту за вищевказаною адресою.

Та, окрім договірних зобов`язань на відповідача ОСОБА_1 розповсюджуються вимоги ст.322 ЦК України, згідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, оскільки відповідачка 08.05.2019 року оформила право власності на житловий будинок по вищевказаній адресі: АДРЕСА_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав № 329482751 від 18.04.2023 року, та в подальшому 02.08.2022 року безпосередньо Договір №160340278 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тому відповідно тягар утримання майна, а саме обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг, зокрема, спожитої електричної енергії, покладається на ОСОБА_1 .

У відзиві сторона відповідача заперечує обсяг спожитої електричної енергії та зазначає, що протягом шести місяців в будинку АДРЕСА_1 було відсутнє споживання електроенергії, та вважає, що нарахування за спожиту електричну енергію не повинно було здійснюватися.

Разом із тим, зі змісту п.8.4 Договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , про користування електричною енергією, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт споживача, для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення, тощо, споживач має звернутися до оператора системи та поінформувати постачальника.

Відповідно до п.7.9 Правил ПРРЕЕ електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення.

Проте, доказів звернення власника об`єкту електроустановки (житлового будинку) ОСОБА_1 із відповідною заявою до оператора системи та інформування постачальника про припинення у період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року електроживлення об`єкта, відповідачем до відзиву не додано. Та з даного приводу слід зауважити, що відповідна заява споживача послуг, не передбачає відключення певного об`єкту від електропостачання, а передбачає саме повідомлення про припинення користування електричною енергією конкретним споживачем.

Таким чином, вказані доводи відповідача ОСОБА_1 , наведені у відзиві, не звільняють її від обов`язку щодо сплати за спожиту електричну енергію за період, вказаний у позовній заяві.

Окрім того, слід зазначити, що на підтвердження факту непроживання у будинку АДРЕСА_1 , жодних доказів стороною відповідача не надано та вказані обставини відповідачем не доведені.

Відповідно до п.21 Постанови КМУ від 26.07.1999 року №1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» передбачено, що знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку і оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача.

Вказане свідчить про те, що саме на споживача покладено функцію знімання показників лічильника. Натомість, електропостачальник має право контролювати правильність знімання показників лічильника.

Також варто зауважити, що відповідно до Договору користування електричною енергією, у випадку виявлення споживачем відхилення зазначених у платіжному документі, виписаному постачальником, показань розрахункового приладу обліку від фактичних його показань, на протязі п`яти днів з моменту отримання платіжного доручення (документа), і у письмовому вигляді повідомляти про це постачальника, для проведення перевірки та в разі необхідності, забезпечити коригування таких; оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

Однак відповідач ОСОБА_1 не зазначено, що остання зверталася із відповідними заявами до позивача та належних підтверджень цьому, до відзиву стороною відповідача не додано.

За твердженням ОСОБА_1 по їх розрахунках за квитанціями, станом на 01.07.2023 року заборгованість за спожиту електроенергію склала 1159,00 грн. та з урахуванням проведених в подальшому споживачем оплат 27.07.2023 року та 25.08.2023 року, сторона відповідача вказує, що заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на червень 2023 року відсутня. На підтвердження вказаному, до відзиву на позовну заяву надано зведену інформацію за особовим рахунком, за підписом представника відповідача.

Відповідачем додано до відзиву копії квитанцій (платіжні інструкції) про оплату 23.08.2021 року за енергопостачання в сумі 585,48 грн. (а.с.38), від 23.09.2021 року в сумі 735,84 грн. (а.с.39), від 23.10.2021 року в сумі 512,40 грн. (а.с.40), від 23.11.2021 року в сумі 769,44 грн. (а.с.41), від 08.08.2022 року в сумі 729,12 грн. (а.с.42), від 27.07.2023 року в сумі 1020,00 грн. (а.с.43), від 25.08.2023 року в сумі 1020,00 грн. (а.с.44), про що надано також відповідачем зведену інформацію за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 01.07.2023, оформлену представником відповідача (а.с.45).

Однак, додану до відзиву зведену інформацію за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 року по 01.07.2023 року (а.с.45) суд до уваги не приймає, оскільки надана стороною відповідача таблиця, яка містить в собі показання лічильника, фактично спожиту електричну енергію, нараховані та сплачені суми за спожиту енергію у вказаний період, підписана лише стороною відповідача в особі представника відповідача Рішка С.І., однак підпис іншої сторони договірних відносин - представника ТОВ «Закарпаттяенергозбут» відсутній, а тому сформована у табличному виді інформація не може бути оцінена судом як належний та допустимий доказ, оскільки не є безпосередньо Актом звірки взаєморозрахунків сторін Договору про постачання електричної енергії.

У відповідності до приписів ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із підстав зазначених в договорі та іншому правочинні, акті цивільного законодавства чи у зв`язку із завданням майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із положеннями ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59 цс13 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

У відповідності до ст.526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ст.ст.67,68 Житлового кодексу України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У разі існування прострочення виконання, грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Вказане узгоджується із позицією, що міститься у постанові ВСУ від 30 жовтня 2013 року у справі № 6- 59цс13 та постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2023цс15.

Отже, як встановлено судом, позивачем ТОВ «Закарпаттяенергозбут», за адресою відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , підключено до своєї електромережі об`єкт постачання електричної енергії (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 , до якого позивачем безперебійно постачалася електрична енергія, щомісячно відправлялися споживачу квитанції на оплату спожитої ним електричної енергії. Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому позивачем електричну енергію.

Позивач ТОВ «Закарпаттяенергозбут» вказує на те, що оплату за Договором про постачання електричної енергії відповідач ОСОБА_1 здійснювала частково, що підтверджується загальною карткою по особовому рахунку споживача за особовим рахунком № НОМЕР_1 , у період з 01.01.2019 по 30.06.2023 (а.с.7), при цьому споживач залишив поза увагою залишок боргу в розмірі 7014,64 грн.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що доводи відповідача про те, що вона вважала виставлені їй рахунки позивачем безпідставними, а тому відмовилася здійснювати їх оплату, не спростовує доводи позивача, оскільки відповідачем ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження тих обставин, що відповідачка зверталася до позивача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» із відповідними заявами (скаргами) та намагалася вияснити причини виникнення заборгованості, до відзиву не додано, а тому доводи щодо недобросовісності дій позивача належними та допустими доказами не підтверджені.

Як стверджує позивач, внаслідок неналежного виконання зобов`язань, станом на 30 червня 2023 року (включно), за період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року у відповідача ОСОБА_1 виникла перед позивачем ТОВ "Закарпаттяенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7014,64 грн,. оплату якої відповідачка у порядку та строки, вказані в розрахунковому документі, в добровільному порядку не здійснила.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком, у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , як власник об`єкту нерухомого майна в АДРЕСА_1 , за яким здійснюється постачання електричної енергії, з будь-якими заявами до Товариства не зверталася ні щодо припинення електропостачання, ні щодо укладення Угоди про погашення заборгованості, ні з заявою про припинення договірних відносин.

Стосовно виведення заборгованості з листопада 2021 року по червень 2023 року позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідачем не було вчасно подано покази розрахункового приладу обліку позивачу, то нарахування обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період позивачем було здійснено за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Так як, відповідачем покази розрахункового приладу обліку були подані позивачеві у травні 2022 року, що підтверджується самим відповідачем у відзиві, де вказує, що з 01.10.2021 року по 05.05.2022 року в будинку АДРЕСА_1 не проживала та додає відповідну роздруківку особового рахунку ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за № НОМЕР_1 із незмінними протягом шести місяців показниками лічильника електроенергії - 013720 (а.с.33), а тому нарахування за електричну енергію у рахунку здійснювалося за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період.

Отже, оскільки позивач не мав інформації щодо кількості фактично спожитої електричної енергії, тому розрахунок здійснювався по середньому показнику, що відображено у рахунку заборгованості. При цьому, відповідач у відзиві не спростував, що показники не передавав позивачу.

Як вбачається з наданого позивачем особового рахунку № НОМЕР_1 , нарахування визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період (листопад 2021 року - квітень 2022 року) здійснювалося за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період, так як у вказаний період з листопада 2021 року по квітень 2022 року позивачем не було отримано від відповідача показів розрахункових засобів обліку, що підтверджується загальною карткою позивача по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.7).

За таких обставин вбачається, що відповідачем по справі, у зв`язку з невнесенням у повному обсязі платежів за спожиту електричну енергію, оплату яких відповідач у порядку та строки, вказані в розрахунковому документі, в добровільному порядку не здійснив, а тому відповідачем допущено порушення норм Закону та ПКЕЕН.

Згідно відображеної в загальній картці інформації за спірний період, сума боргу зменшувалася, що свідчить про часткову сплату відповідачем наявної заборгованості за спожиту електричну енергію. Та наведене спростовує твердження відповідачки ОСОБА_1 про те, що вона не погашала заборгованість, яку вважала безпідставно нарахованою.

Таким чином, зменшення суми боргу свідчить про те, що відповідач частково здійснив погашення заборгованості. Останній такий платіж здійснено відповідачем у червні 2023 року в сумі 620,00 грн., що вбачається з особового рахунку № НОМЕР_1 .

При цьому, інші платежі за спожиту електричну енергію .здійснені відповідачем ОСОБА_1 27.07.2023 року в сумі 1020,00 грн. та 25.08.2023 року в сумі 1020,00 грн., згідно доданих до відзиву копій квитанцій (платіжних інструкцій) (а.с.43,44), судом до уваги не приймаються, оскільки не входять до спірного періоду заборгованості за пред`явленим позивачем ТОВ «Закарпаттяенергозбут» даним позовом.

Разом з тим, як вбачається з наведених в абонентській книжці особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 розрахунках,за спірний період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року включно, споживачу нараховано суму заборгованості за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 15262,80 грн., зокрема: за 2021 рік в сумі 1910,16 грн. (листопад грудень: 955,08 грн. + 955,08 грн. = 1910,16 грн.).; за 2022 рік в сумі 9267,72 грн. (січень грудень: 955,08 + 955,08 + 955,08 + 955,08 + 700,56 + 705,60 + 729,12 + 647,64 + 787,92 + 760,20 + 541,80 + 574,56 = 9267,72 грн.); за 2023 рік в сумі 4084,92 грн. (січень-червень: 468,72 + 669, 48 + 698,04 + 614,04 + 618,24 + 1016,40 = 4084.92 грн.).

При цьому, за вищевказаний спірний період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року, споживачем було здійснено оплату за спожиту електричну енергію в загальній сумі - 90000,80 грн., а саме: у листопаді 2021 року 769,44 грн., у грудні 2021 року 0,00 грн.; у 2022 році здійснено плату на загальну суму 4506,84 грн. (липень-грудень: 552,72 +729,12 + 729 +900 + 800 + 796 = 4506,84 грн.); у 2023 році загальна сума оплати 3734, 52 грн. (січень - червень: 654 + 1800 + 650,52 +620 = 3754,52 грн.), що підтверджується вищевказаним рахунком № НОМЕР_1 .

Таким чином, залишок заборгованості за вказаний період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року становить 6262,00 грн., виходячи з наступного розрахунку, а саме: нараховано 15262,80 грн. сплачено 9000,80 грн. (15262,80 9000,80 = 6262,00 грн.).

Таким чином суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості за спожиту електричну енергію з 01.11.2021 по 30.06.2023 підлягає до задоволення в розмірі 6262,00 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведений детальний розрахунок заборгованості за спірний період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року, в межах заявлених позовних вимог, враховуючи допущену позивачем при розрахунках арифметичну помилку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Закарпаттяенергозбут» суми боргу за спожиту електричну енергію за вищевказаний період підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 6262,00 грн.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що позивачем доведено порушення та невиконання споживачем своїх зобов`язань щодо здійснення оплати вартості спожитої електричної енергії, а відповідач достатніх та належних доказів відсутності у відповідача такої заборгованості суду не надав, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2021 року по 30.06.2023 року в розмірі 6262,00 грн. (15262,80 9000,80 = 6262,00 грн.).

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, за наведеними підставами та обґрунтуваннями.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з тих обставин, що позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 136989 від 21.06.2023 року, оригінал якого є в матеріалах справи (а.с.1), тому відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Закарпаттяенергозбут» підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 2396,81 грн., виходячи з наступного розрахунку: 6262,00 грн. х 100 % : 7014,64 грн. = 89,30 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2684,00 грн. х 89,30 % : 100 % = 2396,81 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2396,81 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про ринок електричної енергії", ст.ст. 9, 12, 13,76-81,133, 137,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 11,611, 629 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Жупанатська, буд.18, код ЄДРПОУ - 41999833) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2022 року по 30.06.2023 року включно, в розмірі 6262 (шість тисяч двісті шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" (адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м.Ужгород, пл.Жупанатська, буд.18, код ЄДРПОУ - 41999833) судовий збір в сумі - 2396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) гривень 81 копійку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО