ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3496/23 Справа № 191/635/22 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай)

за апеляційною скаргою керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай), в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,73 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко Синельниківського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у лютому 2022 року вона дізналась, що 20 квітня 1994 року Новоолександрівською сільською радою народних депутатів був виданий Державний акт серії ДП СВ № 000001 на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко Синельниківського району Дніпропетровської області. У списку-додатку до державного акту КСП ім. Шевченко вона не значиться. Про відсутність її прізвища у списку-додатку вона дізналася із довідки, яка видана Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.02.2022 року. Але відповідно до архівної довідки № В-6 від 26.01.2021 року у період видачі державного акту на право колективної власності на землю, а саме у 1994 році вона - ОСОБА_2 була членом КСП ім. Шевченко Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та працювала у ньому з 1993 року по 1995 рік, перебувала у декретній відпустці. Згідно архівного витягу із протоколу №12 засідання колгоспу ім. Шевченко від 05.08.1991 року ОСОБА_3 була прийнята у члени колгоспу та працевлаштована нянею у дитячий садок. Розмір паю по КСП ім. Шевченко становить 5,73 умовних кадастрових гектар. У зв`язку з зазначеним просить позовні вимоги задовольнити (а.с.1-2).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай) - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 5,73 умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченко Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право колективної власності Серія ДП СВ №000001. Судові витрати віднести на рахунок позивача (а.с.18-19).

Не погодившись із рішенням суду, Керівник Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила, рішення суду 1 інстанції скасувати, і ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.23-40).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працювала та була членом КСП ім. Шевченко Гірківської сільської ради Синельниківського району з 1991 року по 1995 рік, що підтверджується архівним витягом з протоколу №12 засідання правління колгоспу ім. Шевченко від 05.08.1991 року та архівними довідками №В-6 та №В-7 від 26.01.2021 року.

З повідомлення Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.02.2022 року вбачається, що в списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю серія ДП СВ №000001, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім.. Шевченко для сільськогосподарського використання на підставі рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів №117 від 25.02.1992 року, громадянка ОСОБА_4 не значиться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час розпаювання земель КСП ім. Шевченко позивач працювала у КСП ім. Шевченко, тому вона, як член даного КСП ім. Шевченко, має право на земельну ділянку (пай).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною дев`ятою статті 5 Земельного кодексу України 1990 року було визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільсько-господарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільсько-господарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як вбачається з матеріалів справи наданих прокуратурою до апеляційної скарги, Рішенням Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 25 лютого 1992 року у колективну власність КСП ім. Шевченка передано 3335,3 га земель для сільськогосподарського виробництва, про що видано державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка, серії ДП№ 000001 від 20.04.1994 (а.с. 58-59).

Позивач до позову не надала ні копію трудової книжки, ні наказів про прийняття на роботу. Всі додані копії архівних витягів не завірені належним чином, і позивач не зазначає, де знаходяться оригінали вказаних документів.

Судом не можливо перевірити правомірність невнесення позивачки до списку громадян - члені КСП ім. Шевченка, які мають право на земельну ділянку (пай).

Оскільки підставою внесення до вказаного списку є факт перебування в членах колгоспу (КСП) на час паювання землі, тобто на час отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності в той час, як позивачка не довела належними та достовірними доказами прийняття в члени КСП ім Шевченка, що виключає її право на земельну частку (пай) з моменту отримання КСП ім. Шевченка державного акта на право колективної власності на землю, в додатку до якого позивачка не вказана як така, що має право за земельну частку (пай).

З огляду на вищевикладені вимоги законодавства, суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) розміром 5,73 умовних кадастрових гектар для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з позивача підлягає стягненню на користь Дніпропетровської обласної прокуратури у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488, 60 грн.(а.с. 73)

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2022 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1488, 60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: