Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 07.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2023 року місто Київ

справа № 757/30856/20-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/631/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Ільєвої Т.Г. від 25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу в м. Києві Бережний Ярослав Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І.А., приватний виконавець виконавчого округу в м. Києві Бережний Я.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 3 жовтня 2011 року між ним та ПАТ "Укргазпромбанк" укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 виступив майновим поручителем за зобов`язаннями ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі" за договором банківського кредиту № 162-К/11 від 28 вересня 2011 року, згідно якого товариство отримало кредит в розмірі 700 000 грн. з кінцевим строком повернення до 25 вересня 2015 року.

За умовами договору застави, позивач передав банку транспортний засіб Toyota BT Cargo DT 15, 2007 року випуску, № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

15 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. вчинено виконавчий напис № 682, яким в рахунок задоволення вимог ПАТ "Укргазпромбанк" за договором банківського кредиту № 162-К/11 від 28 вересня 2011 року, запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб Toyota BT державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

28 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу в м. Києві Бережним Я.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і розпочаті виконавчі дії, пов`язані з арештом та вилученням належного ОСОБА_1 автомобіля.

Посилаючись на те, що банк не надсилав повідомлення про порушення забезпечувального обтяженням зобов`язання та не зареєстрував відомості про звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; сума заборгованості була спірною, а тому виконавчий напис вчинено з порушенням встановленої процедури, позивач просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчий напис від 15 вересня 2016 року, реєстраційний № 682, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення обґрунтовано тим, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не були дотримані вимоги чинного законодавства, оскілки стягувачем не направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором; стягувач не зареєстрував відомості про звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; сума заборгованості була спірною; на момент укладення кредитного договору норма закону щодо звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса була відсутня.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 2 серпня 2022 року у задоволенні заяви ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" про перегляд заочного рішення відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена відповідно до чинного законодавства України і містила відомості щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення, при цьому позивачем не було спростовано розмір заборгованості. Повідомлення про порушення основного зобов`язання також надсилалось боржнику, що підтверджується відповідними доказами. Позивач пропустив строк позовної давності, оскільки з 13 квітня 2016 року йому було відомо про наміри ПАТ "Укргазпромбанк" здійснити стягнення на предмет застави, а судом заява відповідача про застосування строків позовної давності залишена без уваги. Крім того, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки сторонами основного зобов`язання були юридичні особи: ПАТ "Укргазпромбанк" і ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі".

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає про необґрунтованість її доводів та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не подали.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" - Нечипорук О.Л. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 3 жовтня 2011 року між ПАТ "Укргазпромбанк" та ОСОБА_1 , який виступає як майновий поручитель ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі", укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі" за договором банківського кредиту № 162-К/11 від 28 вересня 2011 року, укладеним між ПАТ "Укргазпромбанк" та ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі", передав у заставу транспортний засіб Toyota BT Cargo DT 15, 2007 року випуску, № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (том І а.с. 10-13).

15 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А.вчинено виконавчий напис № 682, яким запропоновано звернути стягнення на рухоме майно ОСОБА_1 (заставодавець), який виступає як майновий

поручитель за зобов`язанням позичальника ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі" на підставі договору застави, засвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Паракудою І.В. від 3 жовтня 2011 року за вимогою ПАТ "Укргазпромбанк", а саме: Toyota BT Cargo DT 15, 2007 року випуску, № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію великовантажного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Київській області та місту Києву від 30 вересня 2011 року, в рахунок задоволення вимог ПАТ "Укргазпромбанк" в розмірі: 230 000 грн. - сума кредиту, яку належить повернути; 52 931 грн. 50 коп. - сума відсотків за користуванням кредитом; 61 856 грн. 27 коп. - сума неустойки, що загалом становлять 344 769 грн. 77 коп., а також витрат, пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 3 447 грн. 70 коп. Строк за який провадиться стягнення: з 1 травня 2015 року по 1 квітня 2016 року.

22 лютого 2019 року між ПАТ "Укргазпромбанк" та ТОВ "ЕЙПІЕС Україна" (в подальшому змінено назву на ТОВ "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН") укладено договір купівлі-продажу прав вимог, в тому числі за кредитним договором від 28 вересня 2011 року № 162-К/11 та за договором застави від 3 жовтня 2011 року (том І а.с. 58-84).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статі 20 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При визначенні юрисдикції спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У пункті 5.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 910/9362/19 (провадження № 12-180гс19) зроблено висновок про те, що положення пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи -підприємці.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 травня 2020 року у справі № 161/6253/15 (провадження № 14-32цс20) звернула увагу, що з 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" - спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. Іншими словами, до юрисдикції господарського суду не належить, зокрема, спір щодо виконання договору, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем. Із зазначеної дати, якщо хоча б однією зі сторін основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем, спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, розглядається за правилами цивільного судочинства незалежно від того, чи заявляє позивач одночасно вимоги до фізичної особи - сторони основного зобов`язання та до сторони (сторін) акцесорного зобов`язання, зокрема, незалежно від того, чи об`єднані позовні вимоги щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів іпотеки, поруки тощо, укладених для забезпечення основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 906/277/18 (провадження № 12-300гс18).

Вид судочинства визначається з урахуванням суб`єктного складу сторін основного зобов`язання, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12916/15-ц (провадження № 14-409цс18).

Враховуючи, що спір виник з приводу предмета застави, яким забезпечено виконання основного зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи: ПАТ "Укргазпромбанк" і ТОВ "Компанія насіннєвої торгівлі", даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до статті 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та257 цьогоКодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім

випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вирішив на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, то він відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись статтями 367, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН" задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу в м. Києві Бережний Ярослав Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2023 року.

Головуючий

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...