Справа № 504/3519/23
Номер провадження 2-н/504/266/23
УХВАЛА

05.10.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши цивільну справу наказного провадження за заявою ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

У відповідності до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається з інформації, наданої Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

В свою чергу, вважаю невірним твердження стягувача про можливість розгляду заяви про видачу судового наказу за місцем виконання договору, тобто за правилами виключної підсудності, враховуючи таке.

Так, згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Правила загальної підсудності визначені у статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, за змістом п. 7 ч. 1ст. 162 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ, з обставин яких вбачається відсутність спору.

Справи наказного провадження передбачають особливий порядок їх розгляду, де боржник не повідомляється про розгляд справи, однак йому забезпечується право перегляду судового рішення, прийнятого судом за результатом розгляду справи. З метою спрощення реалізації цього права справи наказного провадження розглядаються лише за правилами загальної підсудності, тобто за місцем реєстрації боржника.

У зв`язку з наведеним, у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 161, 162, 163, 165, 166, 169, 172 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Жовтан П. В.