ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_3 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, відповідно до якої просить позбавити батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 6000,00 грн на місяць, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою ст. 28 ЦПК України, передбачено що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, ст. 28 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за вибором позивача, не надає право позивачу звернутися до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав за правилами альтернативної підсудності. Такий позов пред`являється в суд за правилом загальної підсудності, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Також відсутні підстави для визначення підсудності позову про позбавлення батьківських прав за місцем фактичного знаходження позивача, незалежно від того, чи окремо подається до суду даний позов чи він об`єднаний з іншою позовною вимогою.

Процесуальний закон не передбачає можливості зміни територіальної підсудності позову (конкретно визначеної процесуальним законом) у разі об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог (позовів).

За таких обставин посилання представника позивача на ч. 16 ст. 28 ЦПК України є безпідставними.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що основною позовною вимогою є позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його неповнолітньої доньки та спір стосується саме невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. При цьому, вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є похідною та випливає з позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З аналізу вказаної норми слідує, що під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирішення питання судом про стягнення аліментів з відповідача не є окремою позовною вимогою та вирішується судом в обов`язковому порядку у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав.

Вказане свідчить про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів є похідними вимогами від основної вимоги - суті спору про позбавлення відповідача батьківських прав та рішення про стягнення аліментів приймається судом при задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав незалежно від того, чи заявлена вказана вимога позивачем.

Зі змісту поданої позовної заяви не вбачається обставин, що дозволяють позивачеві обрати альтернативну підсудність справи за місцем свого проживання (перебування), а також не містить підстав для застосування правил виключної підсудності справи. Таким чином підсудність справи має визначатись за зареєстрованим місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно відомостей Великокручанського старостинського округу ВК Пирятинської міської ради Полтавської області від 03.11.2023 року № 7747/02-33, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дана справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Пирятинського районного суду Полтавської області, з врахуванням Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів».

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою ст. 31 ЦПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 31-32 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав передати за підсудністю до Пирятинського районного суду Полтавської області (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Ярмаркова, 17).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей