ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2725/20

Головуючий у першій інстанції Карпусь І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1370/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивач Ніжинська міська рада Чернігівської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2023 року (місце ухвалення м. Ніжин, дата складання повного тексту судового рішення 25.09.2023) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Ніжинської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року Ніжинська міська рада Чернігівської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. В обґрунтування позову посилались на те, що рішенням Ніжинської міської ради від 30.05.2016 № 11-11/2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у користування на умовах оренди терміном на 10 років ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2371 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер :05:002:0078 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування нежитлових будівель комплексу споруд АЗС-СТО), що належать йому на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу № 4464 від 22.12.2005.

Однак, договору оренди землі сторонами укладено не було, право користування земельною ділянкою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Запис про право комунальної власності за позивачем на вказану земельну ділянку внесено 16.04.2020.

У позові позивач посилається, що відповідач ОСОБА_1 не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. За період з 01.07.2017 по 30.06.2020 ОСОБА_1 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, чим фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив кошти від орендної плати.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 не оформивши право користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташоване належне йому майно, як фактичний користувач земельної ділянки використовував її у період з 01.07.2017 до 30.06.2020 без належних на те підстав і без сплати орендної плати у розмірі 450 695,45 грн, які є безпідставно набутими та збереженими коштами за користування земельної ділянкою площею 0,2371 га, у зв`язку з чим зобов`язаний їх повернути позивачу як власнику цієї земельної ділянки.

У позові Ніжинська міська рада Чернігівської області просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати з фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 450695,45 грн та судовий збір у розмірі 6 760,44 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 позов Ніжинської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області 450695,45 грн безпідставно збережених коштів орендної плати та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6760,44 грн, а всього стягнуто з нього 457 455, 89 грн.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2022 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 без змін.

03.08.2023 згідно конверту ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 і в задоволенні позову Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 задоволено позов Ніжинської міської ради та стягнуто з нього 450 695,45 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати та 6 760,44 грн. витрат по сплаті судового збору, а постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2022 зазначене рішення залишено без змін.

Вказує, що 03.07.2023 під час ознайомлення в Держгеокадастрі з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2371 га за адресою: АДРЕСА_1 , ним виявлено наявність не його підписів на наступних документах: заяві про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою від 28.04.2015; завданні на виконання робіт від 17.07.2015; акті виготовлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки; акті перенесення в натуру (на місцевість) меж зони обмежень від 30.11.2015; умовах використання земельної ділянки в зоні обмеження; заяві про державну реєстрацію земельної ділянки від 26.04.2016 з реєстраційним номером ЗВ-016; заяві на затвердження проекту землеустрою від 27.04.2016; - акті прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Заявник зазначає, що при проведенні судового почеркознавчого дослідження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1 , експертом встановлено, що підпис заявника у заяві про державну реєстрацію земельної ділянки від 26.04.2016 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. Аналогічними є підписи і на інших вищевказаних документах, що містяться у проекті землеустрою, що свідчить про те, що всі зазначені докази, які стали підставою для задоволення позову Ніжинської міської ради, є результатом умисних дій третіх осіб і не відтворюють дійсне волевиявлення відповідача щодо отримання у користування земельної ділянки на умовах оренди.

Також посилається, що під час ознайомлення з проектом землеустрою у Держгеокадастрі, відповідачем виявлено різницю у площі та у кадастровому номері земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 0,15 га, кадастровий номер 0:04:024:0015 (зафіксовано у договорі оренди землі від 22.06.2006, укладеного між Ніжинською міською радою та ОСОБА_1 ); 0,2371 га, кадастровий номер :05:002:0078 (зафіксовано у рішенні Ніжинської міської ради від 08.07.2015, рішенні від 30-31.03.2016 № 29-9/2016, витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2016), а заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2371 га ОСОБА_1 не містить підпису.

Тому заявник вважає, що вказані обставини є нововиявленими і мають значення для вирішення спору, оскільки він придбавав земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 0:04:024:0015, а внаслідок фальсифікацій документів третьою особою, отримав земельну ділянку, площею 0,2371 га, кадастровий номер :05:002:0078. Вказані обставини вплинули і на визначення суми розрахунку плати за користування земельною ділянкою, адже її розмір безпідставно збільшено на 0,0871 га та застосовано при розрахунках показник 9% від нормативної грошової оцінки.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 21.09.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 за нововиявленими обставинами у справі за позовом Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, відмовлено, залишено в силі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021у цій справі.

При постановленні вказаної ухвали суд врахував норми процесуального права та доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, тому дійшов висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України і не є підставами для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 21.09.2023, а в задоволенні позову Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

За доводами скарги ухвала суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів скарги, заявник посилається, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи наявні дві різні розміри площі земельних ділянок: 0,1500 га (площа, визначена у договорі купівлі-продажу №4464 від 22.12.2005, архівному витязі рішення V сесії Ніжинської міської ради V скликання від 22.06.2006 та договорі оренди землі від 22.06.2006, який було укладено між Ніжинською міською радою та ОСОБА_1 ) та 2371 га (площа, визначена у рішенні Ніжинської міської ради від 08.07.2015 №8-69/2015, рішенні Ніжинської міської ради від 30-31.03.2016 №29-9/2016, витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2016) та наявні два різні кадастрові номери земельних ділянок: 0:04:024:0015 (зафіксовано у договорі оренди землі від 22.06.2006); :05:002:0078 (зафіксовано у рішенні Ніжинської міської ради від 08.07.2015 №8-69/2015, рішенні Ніжинської міської ради від 30-31.03.2016 №29-9/2016, витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2016).

Також зазначає, що в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наявна його заява, яка не містить підпису.

Тому вважає, що вказані обставини впливають на визначення суми розрахунку плати за користування земельною ділянкою, оскільки її розмір безпідставно було збільшено на 0,0871 га, без згоди відповідача, а також в матеріалах проекту землеустрою наявна заява щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, а позивач під час розрахунку суми безпідставно збережених коштів застосував показник 9%, що також слугує додатковою підставою для перегляду рішення суду за нововиявленою обставиною і ці обставини не були відомі під час ухвалення судом рішення.

Крім того, посилається, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наміру щодо отримання у користування земельної ділянки площею 0,2371 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0078, оскільки заява про державну реєстрацію земельної ділянки від 26.04.2016 підписана не ОСОБА_1 , а іншою особою, а тому вищевикладені обставини прямо впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим в силу положень ст. 1212 ЦК України, відповідач не є особою, який набув майно або зберіг його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, а тому у нього не виникає жодних обов`язків щодо сплати 450695,45 грн безпідставно збережених коштів орендної плати.

За доводами скарги, факт, що на земельній ділянці з кадастровим номером 0:04:024:0015 площею 0,1500 га розташовані будівлі комплексу АЗС, а також враховуючи, те що відповідач придбав у ТОВ "Партнер Плюс" нежитлові будівлі комплексу споруд АЗС-СТО, які розташовані на земельній ділянці площею 1500 кв.м, яка вже була сформована та їй було присвоєно кадастровий номер 0:04:024:0015, а тому формування земельної ділянки площею 0,2371 га з кадастровим номером :05:002:0078 в результаті протиправних дій третіх осіб, грубо суперечить вимогам Земельного кодексу України. Вважає, що вказана обставина не була відома суду, а тому існують всі законодавчі підстави щодо перегляду рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 за нововиявленими обставинами.

Заявник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач був обізнаний про площу земельної ділянки, оскільки він в жодному судовому засіданні в суді першої інстанції і в апеляційному суді участі не приймав, всі юридичні дії здійснював його адвокат і лише 03.07.2023 під час ознайомлення з проектом землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,2371 га було з`ясовано, що підписи на всіх документах щодо формування земельної ділянки не належать ОСОБА_1 .

Як наголошує заявник, оскільки він жодних заяв до Ніжинської міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на умові довгострокової оренди щодо відведення земельної ділянки, щодо продовження терміну дії дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо затвердження проекту відведення землеустрою в оренду та щодо реєстрації земельної ділянки не подавав та власноручно не підписував, а тому позивач не мав жодної законної підстави вчинити всі юридично-значимі дії, які стосувалися передачі йому земельної ділянки площею 0,2371 га з кадастровим номером :05:002:0078, оскільки він придбавав приміщення з сформованою земельною ділянкою площею 0,1500 га з кадастровим номером 0:04:024:0015 і відсутність його підпису на документах підтверджує факт відсутності будь-якого волевиявлення на отримання у користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріали справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Ніжинської міської ради Копилова Є.Г. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 21.09.2023 та рішення Ніжинського міськраонного суду від 29.11.2021 залишити без змін. В обґрунтування посилається, що доводи апеляційної скарги та заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами зводяться до того, що у висновку експертного дослідження від 14.07.2023 № ЕД-19/125-23/7335-ПЧ зазначено, що підпис у графі «Підпис заявника» у заяві про державну реєстрацію земельної ділянки від 26.04.2016 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Таким чином стверджується, що ОСОБА_1 ніколи не вчиняв юридично-значимих дій на отримання в оренду земельної ділянки площею 0,2371 га з кадастровим номером :05:002:0078, формування вказаної земельної ділянки є незаконним, проте з такими твердженнями міська рада не погоджується. Вказує, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом позовної заяви та доданих до нього документів, у тому числі із заявою від 02.03.2016 № 608, заявою від 27.04.2016 №1127, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, заявою від 28.04.2015. А під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Луєнко Ю.В. не заявляли, що ОСОБА_1 ніколи не вчиняв дій щодо подання до Ніжинської міської ради вищезазначених заяв, ні, що підписи у заявах не належать ОСОБА_1 . Наголошує, що ОСОБА_1 не обмежував адвоката Луєнка Ю.В. у правах щодо представництва його інтересів у суді та свідомо вирішив не брати участь у засіданнях суду особисто. Також посилається, що до заяви від 28.04.2015 адресованої міському голові міста Ніжина ОСОБА_2 було долучено копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №30242836 від 08.06.2011, копію паспорту ОСОБА_1 , копію картки платника податків від 04.11.2005 № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , проте що під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційним судом ні ОСОБА_1 , ні його адвокатом не подавалися до суду копії паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 . Проте, зазначені документи ОСОБА_1 є у наявності у Ніжинської міської ради та пред`являлись при оформлення орендних правовідносин стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078. Ні ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Луєнко Ю.В. не заявляли будь-яких клопотань під час розгляду судом першої або апеляційної інстанції про недопустимість доказів - заяви ОСОБА_1 від 28.04.2015 як таких, що одержані Ніжинською міською радою з порушенням порядку, встановленого законом. Крім того, вказує, що висновки експертного дослідження від 14.07.2023 № ЕД-19/125-23/7335-ПЧ не спростовують факту існування (сформованості) як об`єкта цивільного обороту протягом 01.07.2017 - 30.06.2020 земельної ділянки з кадастровим номером:05:002:0078, а також того факту, що в силу закону - ст. 83 Земельного кодексу України власником вказаної земельної ділянки була Ніжинська міська і що згідно вимог ст. 206 ЗК України ОСОБА_1 зобов`язаний був сплачувати грошові кошти за користування вказаною земельною ділянкою у встановленому законом розмірі. Також зазначає, що ОСОБА_1 не вживалися дії щодо оскарження державної реєстрації земельної ділянки чи скасування запису про право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номерком :05:002:0078, а в матеріалах справи №740/2725/20 відсутні будь-які належні докази, які спростовують факт існування земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078, або підтверджують факт незаконності формування вказаної земельної ділянки тощо. За доводами відзиву, згідно інформації з електронного сервісу Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :04:024:0015, яка нібито перебувала у користуванні ОСОБА_1 не існує як об`єкт цивільного обороту, а тому він не міг нею користуватися у період стягнення. Твердження ОСОБА_1 про те, що він дізнався про сформованість земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078 лише 24.05.2023 спростовуються змістом договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 31.08.2021. В обґрунтування доводів відзиву заявник посилається на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

15.11.2023 на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, яке не підписано електронним цифровим підписом і доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин для відкладення розгляду справи заявником не надано.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі невки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи (а.с. 22, 23 т. 3) та відсутність належних і допустимих документальних доказів на підтвердження поважності причин неявки, з урахуванням участі у судовому засіданні його представника адвоката Маслак М.С., апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2022, позов Ніжинської міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області 450695,45 грн безпідставно збережених коштів орендної плати та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6760,44 грн, а всього стягнуто з нього 457 455, 89 грн.

03.08.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29.11.2021 і в задоволенні позову Ніжинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідач посилався на те, що документи про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою, замовлення таких робіт у землевпорядній організації, здійснення реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078, надання проекту землеустрою у Ніжинську міську раду на затвердження, є підробленими, оскільки підписи в них від його імені виконані іншою невідомою йому особою, жодних намірів з приводу отримання у користування земельної ділянки площею 0,2371 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :05:002:0078 він не мав, а про те, що така земельна ділянка сформована за місцем розташування належних йому нежитлових будівель по АДРЕСА_1 , він дізнався лише коли 24.05.2023 ознайомився безпосередньо сам з матеріалами справи. Придбавши у грудні 2005 року нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 , в Ніжині на землях Ніжинської міської ради на земельній ділянці площею 1500 кв. м, він у 2006 році уклав з Ніжинською міською радою строком на 5 років договір оренди земельної ділянки 0,1500 га по АДРЕСА_1 з кадастровим номером 74 104 4 0015, який не було змінено або скасовано. Надалі він припинив підприємницьку діяльність, фактично земельною ділянкою не користувався, строк дії договору оренди закінчився, жодних дій для отримання у користування земельної ділянки за вказаною адресою і формлення такого права він не вчиняв. Він не міг знати на час розгляду справи, що позивач обгрунтовує свої позовні вимоги письмовими доказами, які є підробленими, так як особисто не брав участі в судовому розгляді, рішення судів не отримував, юридичний супровід справи здійснював його представник.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України і не є підставами для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З огляду на зазначене, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є факти, що у встановленому порядку спростовують обставини, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

При цьому не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

При перегляді судового рішення за нововиявленими суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки заявник не знав про неї та, відповідно, не міг надати суду дані про неї.

Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 17.03.2021м су справі № 757/31348/15-ц та від 14.04.2021 у справі № 569/14416/17.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами та зводяться до того, що в матеріалах справи наявні дві різні розміри площі земельних ділянок: 0,1500 га та 2371 га та наявні два різні кадастрові номери земельних ділянок: 0:04:024:0015 та :05:002:0078; в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки наявна його заява, яка не містить підпису, що впливає на визначення суми розрахунку плати за користування земельною ділянкою, оскільки її розмір безпідставно було збільшено без згоди відповідача; в матеріалах проекту землеустрою наявна заява щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, а позивач під час розрахунку суми безпідставно збережених коштів застосував показник 9%; в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наміру щодо отримання у користування земельної ділянки площею 0,2371 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:002:0078, оскільки заява про державну реєстрацію земельної ділянки від 26.04.2016 підписана не ОСОБА_1 ; жодних заяв до Ніжинської міської ради щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на умові довгострокової оренди щодо відведення земельної ділянки, щодо продовження терміну дії дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо затвердження проекту відведення землеустрою в оренду та щодо реєстрації земельної ділянки не подавав та власноручно не підписував, а тому позивач не мав жодної законної підстави вчинити всі юридично-значимі дії, які стосувалися передачі йому земельної ділянки площею 0,2371 га з кадастровим номером :05:002:0078, оскільки він придбавав приміщення з сформованою земельною ділянкою площею 0,1500 га з кадастровим номером 0:04:024:0015 і відсутність його підпису на документах підтверджує факт відсутності будь-якого волевиявлення на отримання у користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078.

Посилання ОСОБА_1 як на нововиявлені вищевказані обставини для перегляду рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.06.2022, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки вказані обставини не є нововиявленими у розумінні ст.ст. 423, 424 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості оскаржити рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду в касаційному порядку до Верховного Суду.

На переконання апеляційного суду, зазначені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, а доводи, викладені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим рішенням, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами, а доводи апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність вирішення питання по суті.

Як встановлено під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, доказами по справі були спростовані доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка площею 0,2371 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не передавалась, нею він ніколи не користувався і не користується, а завжди користувався і користується земельною ділянкою площею 1500 кв.м, оскільки було встановлено що ОСОБА_1 вчинив дії, які стали підставою для присвоєння кадастрового номеру :05:002:0078, земельній ділянці 0,2371 га, який і є її індифікатором у Державному земельному кадастрі, тобто земельна ділянка була сформована у визначеному розмірі саме за заявою відповідача (а.с. 92-99 т. 2).

З рахуванням викладеного є обґрунтованими доводи відзиву Ніжинської міської ради, що ОСОБА_1 не обмежував адвоката Луєнка Ю.В. у правах щодо представництва його інтересів у суді та свідомо вирішив не брати участь у засіданнях суду особисто.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом позовної заяви та доданих до нього документів, у тому числі із заявою від 02.03.2016 № 608, заявою від 27.04.2016 №1127, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, заявою від 28.04.2015. А під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його представник - адвокат Луєнко Ю.В. не заявляли, що ОСОБА_1 ніколи не вчиняв дій щодо подання до Ніжинської міської ради вищезазначених заяв, ні, що підписи у заявах не належать ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він дізнався про сформованість земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0078 лише 24.05.2023 спростовуються змістом договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 31.08.2021, відповідно до п. 1.1 якого нежитлові будівлі комплексу споруд АЗС-СТО, що знаходяться по АДРЕСА_1 , розташовані на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,2371 га, кадастровий номер :05:002:0078 (а.с. 171-172 т. 2).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі судового рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

З огляду на вказане колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2023

Головуючий Судді :