ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви, поданої адвокатом Дубчаком Юрієм Євгенійовичем в інтересах ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину спадкового майна, -

встановив:

У листопаді 2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява за підписом адвоката Дубчака Юрія Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна. У позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру, загальною площею 60,1 кв.м розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що похованням батька займалася позивач та її син. Батько позивача набув право власності на вказане житло в 1999 році, проте оригінал свідоцтва про право власності на квартиру відсутнє. ОСОБА_2 проживав в даній квартирі разом з дружиною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Померлий заповіту не складав. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги, як донька спадкодавця, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року за позивачем визнано право власності на 1/3 частку спірної квартири. Проте, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав на 2/3 частки квартири, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 18.07.2023 року Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі №381/1657/23, що набрало законної сили 28.08.2023 року, яким позов ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно (квартиру), задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, позивач у справі №381/1657/23 просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю.

Проте, судом було встановлено, що позивачем не було надано належних доказів щодо прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті дружини та її матері, як і не було надано доказів про визнання права власності за спадкодавцем на інші частини квартири АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Крім того, у травні 2023 року було подано позовну заяву адвокатом Дубчаком Ю.Є. в інтересах ОСОБА_1 про визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2023 року у справі № 381/3888/23, яка набрала законної сили 19.09.2023 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину спадкового майна.

Згідно вказаної ухвали, предмет (визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна), підстави (відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину органами нотаріату) позову ОСОБА_1 у справі № 381/3888/23, є аналогічними (тотожними) тим, що й у справі №381/1657/23, яку 18.07.2023 року вже було розглянуто Фастівським міськрайонним судом Київської області.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, предмет (визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна), підстави (відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину органами нотаріату) позову ОСОБА_1 у цій справі, є аналогічними (тотожними) тим, що й у справі №381/1657/23, яку 18.07.2023 року вже було розглянуто а також аналогічними (тотожними) тим, що й у справі № 381/3888/23, у якій відмовлено у відкритті провадження з цих же підстав.

У той же час, дії адвоката Дубчака Ю.Є. щодо подання аналогічних позовів в інтересах однієї і тієї ж особи, слід розцінювати та визнати зловживанням процесуальними правами з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

У той же час, згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі № 910/2968/18, правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам судочинства, а отже зловживає ним.

У поданому до Фастівського міськрайонного суду Київської області позові адвокат зазначав, що ним не подано іншого позову з тим самим предметом та з тих самих підстав. Разом із тим, аналогічні позовні заяви уже подавались та розглядались у процесуальному порядку.

За таких обставин, суд вважає подачу аналогічних позовів в інтересах ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, а тому, за правом, наданим ч. 3 ст. 44 ЦПК України, позов від 13.11.2023 року слід залишити без розгляду.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

За змістом ст.144 ЦПК України, суд може застосувати заходи процесуального примусу, в тому числі у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч. 3 ст. 148 ЦПК України).

Зважаючи на той факт, що адвокатом Дубчаком Ю.Є. подано повторну позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 , так як судом уже розглянуто позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно та винесено з цього приводу відповідне рішення, а також відмовлено у відкритті провадження у справі з цих ще підстав, суд розцінює вказані дії представника, як зловживання своїм процесуальним правом на подачу позовної заяви, тобто вчиняє дії по унеможливлюванню здійснення своєчасного судочинства.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Крім того вказував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Зазначені обставини доводять факт зловживання адвокатом Дубчаком Ю.Є. своїм правом на подачу позову всупереч вимогам закону, що необґрунтовано навантажує судову систему, а тому, є достатньою підставою для застосування до останнього заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1-го розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 2684 грн.

Крім того, суд додатково повідомляє адвоката Дубчака Ю.Є., що у випадку продовження зловживання процесуальними правами, суд може вжити заходів у порядку ч. 2 ст. 262 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 44, 123, 126, 144, 352-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

Визнати подачу позовної заяви адвокатом Дубчаком Юрієм Євгенійовичем в інтересах ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину спадкового майна(справа №381/5189/23), - зловживанням процесуальними правами.

Позовну заяву, подану адвокатом Дубчаком Юрієм Євгенійовичем в інтересах ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, третя особа: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину спадкового майна, - залишити без розгляду.

Застосувати до представника позивача адвоката Дубчака Юрія Євгенійовича заходи процесуального примусу в вигляді - штрафу.

Стягнути з представника позивача адвоката Дубчака Юрія Євгенійовича на користь держави в рахунок державного бюджету грошові кошти (штрафу) в розмірі 1-го розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 2684 гривень.

Виконання ухвали суду покласти на Фастівський відділ Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Суворова, буд. 1, м. Фастів, Київська область, 08500).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Дані про стягувача:

Державна судова адміністрація України, , м. Київ, вул. Липська, 18/5, (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерському районі м.Києві, /21081000; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету 21081100).

Дані про боржника:

Адвокат Дубчак Юрій Євгенійович (свідоцтвопро зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6178/10 від 30.08.2017 року, адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя Н.А. Осаулова

Ухвалу суду виготовлено 14.11.2023 року.