Справа №:2-1394/1/2006
Провадження №: 2-зз/755/53/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідачів -адвоката Воробей І.В. про скасування заходів забезпечення позову, які вжито судом під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Україна житло-сервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , діючи через уповноваженого представника - адвоката Воробей І.В., звернулись до Дніпровського районного суду міста Києва зі спільною заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту на квартиру АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №3455122: виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 13 липня 2006 року за №3455122 про арешт квартири АДРЕСА_1 .

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріли спільної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову та долучені до заяви докази, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 23 лютого 2009 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Україна житло-сервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 10540,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду з кожного по 2000,00 гривень та судові витрати по 56 гривень 95 копійок з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12 травня 2009 року Апеляційним судом міста Києва постановлено ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 , а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2009 року залишено без змін.

17 вересня 2009 року Верховним Судом України постановлено ухвалу про відхилення касаційної скарги ОСОБА_2 . Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2009 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 12 травня 2009 року залишено без змін.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Під час розгляду цивільної справи, 13 червня 2006 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову (на дату звернення з цією заявою до суду) регламентовано статтею 158 ЦПК України, де передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зі змісту статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, слідує, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, на підставі відповідної заяви особи, що бере участь у справі, визначена можливість подання заяви про скасування заходів забезпечення позову особою, щодо якої вжито заходів забезпечення позову, викликана законодавчою необхідністю відновлення прав сторони цивільного процесу, тобто відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з положень частини сьомої та дев`ятої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 за №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У цій справі заходи забезпечення позову, за заявою позивача, вжиті на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2006 року, строк пред`явлення судового рішення до примусового виконання, встановлений Законом, сплинув, цивільна справа №2-270/1 -2009 рік знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання, інформація щодо відкритих виконавчих провадження відсутня, тому наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову з урахуванням вимог ч.7 та ч.9 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків, що заява представника відповідачів -адвоката Воробей І.В. про скасування заходів забезпечення позову в частині вимог щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , накладений на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2006 року в межах розгляду цивільної справи №2-270/1 -2009 рік, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині вимог щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 13 липня 2006 року за №3455122 про арешт квартири АДРЕСА_1 , оскільки саме ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленого Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись статтями 3, 158, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідачів -адвоката Воробей І.В. про скасування заходів забезпечення позову, - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , накладений на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2006 року в межах розгляду цивільної справи №2-270/1 -2009 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Україна житло-сервіс», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, яка перебувала в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва.

В іншій частині заявлених вимог, викладених у заяві, відмовити.

Ухвалу про скасування заходів забезпечення позову направити для виконання до Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я