Дата документу 10.11.2023Справа № 554/5181/23
Провадження № 2/554/6913/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Гальченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину у сумі 7 749, 50 грн., посилаючись на те, що сторони є батьками доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16.09.2014 року із відповідача стягнуті на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Вказує, що у серпні 2022 року нею було здійснено оплату планшету «Аррlе» у сумі 15 499 грн., який донька використовує для дистанційного навчання в умовах воєнного часу та карантину. Вважає, що ці кошти є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, участь у яких є обов`язком, а не правом батьків.

Ухвалою суду від 15 червня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на позов, в якому у задоволенні позову прохає відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем у позовній заяві не зазначено та не надано обґрунтованих доводів у тому, що придбання планшету є понесенням нею додаткових витрат, які були зумовлені особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України. Позивачем не зазначено та не доведено, що придбання саме цієї речі зумовлена особливими обставинами, такими як наявністю досягнень чи особливих здібностей у дитини. Зазначає, що планшет носить ігрову функцію, а для навчання у школі дитина потребує ноутбук. Питання покупки з ним не обговорювалося, сума не узгоджувалася, а при необхідності даної покупки можна було придбати більш дешевий планшет, аніж той, який придбала позивач. Також зазначає, що при вирішенні питання розміру коштів, які підлягають стягненню, необхідно з`ясовувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін. Звертає увагу, що він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на користь якої сплачує аліменти. Крім того, вказує, що окремо від аліментів додатково надає фінансову допомогу через свою матір, яка перераховує кошти на додаткові розходи на навчання дитини, забезпечує постачанням фруктів та овочів.

Представник позивача ОСОБА_1 надіслала до суду відповідь на відзив, у якій вказує, що позивач долучила до справи копії квитанцій переказів коштів, однак що це за квитанції їй не відомо. Також зазначає, що відповідач сплачує аліменти шляхом переказів Укрпоштою. Крім того, вказує, що у ОСОБА_3 існувала заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом станом на 01.09.2022 року у сумі 35 296, 21 грн., а станом на 01.10.2022 1705, 08 грн., яку він в подальшому також погашав. Жодних інших додаткових витрат, окрім аліментів, від відповідача не отримувала. Оскільки відповідач перебуває за кордоном, то сплату аліментів через грошові перекази проводить його мати, тому це не є додатковою фінансовою допомогою. Ноутбук потрібен дитині для навчання, оскільки у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні, навчання у шкоді проводиться дистанційно. Щодо вибору саме цієї моделі вказує, що від відповідача не надходило занепокоєння з приводу навчання дитини, а тому вибів був зроблений самостійно нею, спираючись на характеристики для навчання та рекомендації консультантів. Крім того, відповідач не є біженцем та працює за кордоном легально, а тому може понести додаткові витрати на забезпечення технічних засобів для навчання доньки.

Представник відповідача надіслала до суду заперечення, в яких вказала, що позовні вимоги не визнає. Зазначає, що надана позивачем довідка про заборгованість по аліментам не має жодного відношення до справи. Станом на 01.10.2023 року жодної заборгованості по сплаті аліментів у відповідача немає. Також вказує, що відповідач перебуває за кордоном, а тому аліменти перераховуються його матір`ю окремо за кожен місяць, однією визначеною виконавчим листом сумою у квитанціях Укрпошти, де вказується як сплата аліментів. Інші окремі платежі сплачені у 2003 році є додатковими коштами. Крім того, зазначає, що у 2003 році навчання на території Полтавської області здійснюється в офлайн режимі. Вважає, що позивачем не доведено, що понесенні нею додаткові витрати на дитину зумовленими особливими обставинами.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підставі, викладених у відзиві та запереченнях.

Суд, заслухавши позивача та його представника, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданим Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 15 березня 2011 року, актовий запис № 273 (а.с.4).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16 вересня 2014 року у справі № 554/12575/14-ц стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 зі всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2014 року і до повноліття дитини (а.с.5).

Вказане рішення пред`явлено до виконання та станом на 01.10.2023 року за виконавчим листом № 554/12575/14-ц заборгованість відсутня, що слідує із Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого старшим державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.50).

У зв`язку із введенням в Україні дистанційного навчання, у серпні 2022 року ОСОБА_2 придбала для доньки ОСОБА_8 «Аррlе А2602 іРаd 10.2» у сумі 15 499 грн., що підтверджується фіскальним чеком (а.с.9).

Позивач прохає стягнути з відповідача половину коштів за придбання вказаного планшету, як додаткові витрати, згідно ст. 185 СК України..

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України

27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

На підтвердження додаткових витрат на дитину позивач надала фіскальний чек на суму 15 499 грн. , оплату здійснено у серпні 2022 року (а.с.9).

Суд вважає, що витрати понесені позивачем не були зумовлені особливими обставинами, що підлягають стягненню з відповідача на підставі статті 185 СК України.

Зазначені позивачкою витрати на придбання планшету для навчання доньки в дистанційній формі не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Як зазначає сама позивач, планшет був придбаний, у зв`язку із введенням в Україні через воєнний стан навчання в онлайн форматі.

Крім того, позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. Таким чином, вказані витрати не є додатковими в розумінні ст. 185 СК України.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Отже, посилання сторін у заявах по суті справи на існування заборгованості по аліментах, яка була погашена, на спосіб сплати аліментів матір`ю відповідача шляхом грошових переказів через Укрпошту не мають правового значення для вирішення даного спору.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, відносить судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя Л.І.Савченко