Справа № 296/5866/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомир у складі:

головуючого судді Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Качуровського В.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними дій щодо примусового відчуження майна, визнання незаконним та скасування акту примусового відчуження майна, зобов`язання повернути майно,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 12.09.2022 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач), в якому вказував, шо є власником транспортного засобу Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 . 06.04.2022 відповідач прийняв наказ про примусове відчуження транспортних засобів №131 від 06.04.2022, які перебували на майданчику зберігання відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області (далі ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області), зокрема, й належного позивачу транспортного засобу та після проведення автотоварознавчого експертного дослідження вартості вказаного автомобіля прийняв оскаржуваний акт про примусове відчуження належного позивачу транспортного засобу.

2. Посилаючись на те, що позивач не отримував попереднє відшкодування вартості транспортного засобу відповідно до проведеної оцінки, зазначив про невідповідність оскаржуваного акту затвердженій формі, оскільки він виготовлений на бланку старого зразку, відсутність інформації щодо ідентифікаційного номеру позивача та посилання на відповідне розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації про погодження наказу, а також вказуючи про наявність ознак службового перевищення повноважень, оскільки в оскаржуваному акті у графі підпис замість підпису позивача наявний підпис начальника ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, позивач просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо примусового відчуження автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007;

- визнати незаконним та скасувати акт примусового відчуження або вилучення майна, що був складений відповідачем про примусове відчуження автомобіля Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007;

- зобов`язати відповідача повернути позивачеві автомобіль Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

3. 14.09.2022 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/5866/22, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

4. 20.10.2022 прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Шпірук М. подав до суду заяву про вступ у справу, в якій зазначив про те, що вказана справа стосується не лише інтересів військової частини НОМЕР_1 , а й інтересів Міністерства оборони України як уповноваженого державою органом управління військовим майном (а.с. 40-48).

5. Представник Військової частини НОМЕР_1 надіслав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, зазначив, що складання акту про примусове вилучення транспортного засобу допускається за відсутності власника транспортного засобу за умови надсилання власнику рекомендованим листом, доводи щодо не погодження наказу про примусове відчуження транспортних засобів №131 від 06.04.2022 не відповідають дійсності, оскільки на вказаному наказі міститься відбиток печатки Житомирської обласної державної адміністрації із підписом її голови, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю (а.с. 50-52).

6. Позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якому вказуючи про використання відповідачем під час складання оскаржуваного акту форми старого зразка, наявність в графі для підпису позивача підпису начальника ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, що є грубим порушенням законодавства, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 58-59.

7. 15.06.2023 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Шпірука М. про вступ у справу, закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

8. 12.10.2023 ухвалою суду задоволено клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

9. Позивач у судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

10. Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

11. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 07.08.2013 ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.14).

12. 06.04.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №131 про примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану від 17.05.2012 №7465-VІ, згідно із пунктом 2. якого наказано провести примусове відчуження транспортних засобів, які перебувають на майданчику зберігання ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, зокрема, Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007 (а.с. 15-16).

13. 11.04.2022 судовим експертом Атаманюк Л. складено висновок експертного дослідження №ЕД-19/106-22/2287-АВ відповідно до якого середня вартість автомобіля марки Volkswagen, модель Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , ві станом на 07.04.2022 могла становити 266 510 грн (а.с. 17-27).

14. Згідно із актом примусового відчуження або вилучення майна, складеного військовим командуванням військової частини НОМЕР_1 в особі т.в.о. командира військової частини про те, що згідно з ЖОВА наказу №21 від 06.03.2022 у зв`язку з уведенням на території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з метою сприяння обороноздатності та мобілізацій готовності Житомирської області, захисту населення у надзвичайних ситуаціях воєнного стану у межах виконання військово-транспортного обов`язку здійснено залучення VW Touran номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007, власником якого є ОСОБА_1 , залишковою (балансовою) вартістю 266510 грн, зафіксованою оцінкою висновком експертного дослідження від 11.04.2022. Вказаний акт підписано уповноваженими особами: тво командира військової частини та представника НАС (а.с. 28-29).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

15. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

16. Згідно із положеннями статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

17. Зі змісту частини третьої статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього кодексу.

18. Відповідно до частини другої, третьої статті 353 ЦК України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості. Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується.

19. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

20. За визначенням частини 1 статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військовим командуванням, якому згідно з цим законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

21. Частиною другою статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що військове командування, в межах повноважень, визначених цим законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

22. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

23. Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначає Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

24. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», примусове відчуження майна - це позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

25. Відповідно до статті 3 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.

26. Частинами першою, другою статті 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. У місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті.

27. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. В акті зазначаються: 1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення; 2) відомості про власника (власників) майна: для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті; 3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності); 4) опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна - відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані; 5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна). Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.

28. Зі змісту частини третьої статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

29. Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

30. Згідно із частиною п`ятою статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна. Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

31. За положеннями статті 8 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» оцінка майна, що підлягає примусовому відчуженню, проводиться у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі неможливості залучити до оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності - органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна, зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно. Оцінка майна, за якою попередньому власнику було відшкодовано вартість примусово відчуженого майна, може бути оскаржена до суду.

V. МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ

32. Позивач ОСОБА_1 оскаржує правомірність акту військового командування військової частини НОМЕР_1 в особі т.в.о. командира військової частини про примусове відчуження належного позивачеві автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 .

33. Встановлено, що 06.04.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №131 про примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, яким наказано провести примусове відчуження транспортних засобів, які перебувають на майданчику зберігання ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, зокрема, Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2007, середня вартість якого згідно висновку експертного дослідження склала 266 510 грн.

34. В подальшому військовим командуванням військової частини НОМЕР_1 в особі т.в.о. командира військової частини проведено примусове вилучення належного позивачу автомобіля, про що складено оскаржуваний акт.

35. Так, на час виникнення спірних правовідносин діяв воєнний стан, запроваджений указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", строк дії якого продовжено і на час вирішення цього спору.

36. Згідно з пунктом 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

37. Звертаючись із даним позовом до суду позивач вказував про те, що він не отримував попереднє відшкодування вартості транспортного засобу відповідно до проведеної оцінки, зазначив про невідповідність оскаржуваного акту затвердженій формі, оскільки він виготовлений на бланку старого зразку, відсутність ідентифікаційного коду позивача та посилання на відповідне розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації про погодження наказу та акту про примусове відчуження автомобілю та використання бланку старої форми, а також вказував про наявність ознак службового перевищення повноважень, оскільки в оскаржуваному акті у графі підпис замість підпису позивача наявний підпис начальника ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області.

38. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

39. Так, оспорюваний акт виданий в період дії в Україні правового режиму воєнного стану військовим командуванням військової частини НОМЕР_1 в особі т.в.о. командира військової частини, тобто в розумінні частини першої статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», органом, який відповідно до статті 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» приймає рішення щодо примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану за погодженням з Житомирською ОДА.

40. Суд зауважує, що ключовим питанням при вирішенні питання щодо правомірності винесення оскаржуваного акту є наявність процедурних порушень при його прийнятті суб`єктом владних повноважень та співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20.

43. Так, певні дефекти акту можуть не пов`язуватися з його змістом, а стосуватися процедурних підстав його складання, і за такого, можливо, що внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не впливає на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинного наставати взагалі), отже, саме по собі порушення процедури заповнення акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

В залежності від порушень процедурних підстав складання акту та від їх характеру наслідком може бути нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

44. Суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності у оскаржуваному акті в графі «підпис» підпису позивача, оскільки відсутність у ньому підпису власника транспортного засобу не є підставою для визнання оскаржуваного акту недійсним, оскільки спірний документ складений за відсутності власника транспортного засобу, що не заборонено нормою частини 5 статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

45. Щодо доводів позивача про наявність ознак службового перевищення повноважень, оскільки в оскаржуваному акті у графі підпис замість підпису позивача наявний підпис начальника ВП №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, то вказані обставини не можуть бути предметом розгляду даної справи, оскільки не відносяться до цивільної юрисдикції місцевого суду, а можуть бути предметом перевірки згідно Кримінального процесуального кодексу України.

46. Також, посилання позивача в позові на те, що оспорюваний акт не містить посилання на відповідне розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації про погодження наказу не відповідає дійсності, оскільки на вказаному акті наявний відтиск печатки Житомирської обласної державної адміністрації із підписом її голови Бунечка В.І.

47. Доводи позивача щодо неотримання попереднього відшкодування вартості транспортного засобу відповідно до проведеної оцінки не є юридично значущими, оскільки позивачем не оскаржувався висновок експерта щодо визначення вартості вилученого автомобіля, незгода позивача з оцінкою відчуженого у нього майна не є підставою для визнання недійсним акту про примусове відчуження майна.

48. При цьому, Суд вважає, що позивач обрав неналежний (неефективний) спосіб судового захисту, пред`явивши, зокрема, вимоги про визнання незаконним та скасування акту примусового відчуження майна, оскільки акт про примусове відчуження та вилучення майна не є правовстановлюючим документом, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, щодо якого прийняте рішення про його реквізицію, а його скасування не буде підставою для скасування реєстрації права власності військової частини на примусово відчужене майно.

49. Більше того, скасування вказаного акта не тільки не призведе до відновлення його прав, а й позбавить можливості на відшкодування вартості майна у порядку частини другої статті 11 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» після скасування правового режиму воєнного стану.

50. Крім того, пред`явлена позивачем вимога про зобов`язання військової частини повернути йому як власнику згаданий автомобіль є неналежним способом захисту у спірних правовідносинах з огляду на те, що спірний транспортний засіб пройшов нову реєстрацію і після цього перебуває у власності держави і, відповідно, користуванні військового підрозділу Збройних Сил України.

51. За таких обставин, що дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 , слід відмовити.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач:

Військова частина НОМЕР_1

місцезнаходження за адресою:

АДРЕСА_2

код ЄДРПОУ НОМЕР_6

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА