Справа № 212/9173/23
У Х В А Л А

16 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/2 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник ОСОБА_1 , та боржник ОСОБА_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної підсудності Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки відноситься до Тернівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Також згідно п. 4 ч.1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

З переліченого вбачається, що заявлена вимога про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), не відноситься до тих вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу

Також, згідно до ч.2 ст. 161 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто Сімейним кодексом визначено право на звернення до суду з позовом (заявою) про стягнення аліментів батьком або опікуном у разі, якщо дитина мешкає разом із ним.

З поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 зазначає на те, що неповнолітні діти мешкають разом із нею, однак до матеріалів заяви не надано жодного доказу на підтвердження викладених фактів.

Відповідно до п.8 ч.1ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165,166 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 16 листопада 2023 року.

Суддя Козлов Д.О