Провадження № 6/752/559/23
У Х В А Л А

іменем України

31.10.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Солодовник Я.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк". Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитом в розмірі 57 045,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 747 907,62 грн., заборгованість по процентам у сумі 5 637,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 73 911,09 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 487,50 доларів США, що за курсом НБУ становить 6 391,43 грн., та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в сумі 612,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 8 025,43 грн. Вирішено питання про судові витрати.

21 липня 2015 року на підставі вказаного судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/489/14.

Постановою від 02.02.2016 року головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Кузьменко Л.М. відкрито виконавче провадження № 49995120.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2023 року задоволена заява ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал - фінанс". Постановлено стягувача ПАТ "УкрСиббанк" у виконавчому провадженні № 49995120 з примусового виконання виконавчого листа № 752/14378/14-ц, виданого 21.07.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості, замінити на ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-фінанс". (а.с. 70)

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. (а.с. 82) В обгрунтування заяви зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Укрглобал - фінанс" відступило своє право до боржника за кредитним договором до ТОВ "Інком - Фінанс" на підставі договору про відступлення права вимоги № 0-1 від 07.08.2023 року.

Надалі між ТОВ "Інком - Фінанс" та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги № 0-2 від 07.08.2023 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 набув права вимоги до ОСОБА_1 , тобто кредитора в грошових зобов"язаннях, що виникли із основного договору.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви та просила задовольнити.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом даної норми підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правова позиція Верховного Суду у постановах від 16 січня 2018року у справі № 755/15479/14-ц та від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Аналіз змісту ст.432 ЦПК України дає підстави для висновку, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження (правова позиція у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року задоволено позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання вказаного рішення суду Голосіївським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист від 21 липня 2015 р.

ОСОБА_1 у вересні 2023 року звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, відповідно до ст. 604 ЦК України внаслідок укладення договору новації від 04.09.2023 року між нею та ОСОБА_3 , який станом на дату подачі заяви є кредитором за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № 0-2 від 07.08.2023 року.

Відповідно до умов Договору новації припинилися первісні зобов"язання боржника, які виникли на підставі кредитного договору, а також зобов"язання за договорами забезпечення кредитного договору, та виникли нотомість нові зобов"язання.

Згідно п. 2.2 договору новації зобов"язання, яке виникне між сторонами на підставі цього договору, замінює собою первісне зобов"язання.

Згідно п. 2.3 договору новації зобов"язання сторін, що виникли з первісного договору, припиняються з набранням чинності цим договором.

З набранням чинності цим договором припиняються також додаткові зобов"язання, пов"язані з первинним договором, в тому числі, які виникли з договорів забезпечення кредитного договору, укладених з метою забезпечення виконання зобов"язань боржника за первинним договором.

Також, згідно п. 2.4 договору новації з набранням чинності цього договору всі спори і претензії, пов"язані з укладенням,виконанням, змінами та/чи припиненням первинного договору, вважаються припиненими.

З моменту відступлення прав вимоги на користь ОСОБА_3 як АТ "УкрСиббанк", так і ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал - Фінанс", вибули із зобов"язання за кредитним договором та не мають повноважень щодо предмету спору.

Згідно ст. 604 ЦК України зобов"язання припиняються за домовленістю сторін. Зобов"язання припиняються за домовленістю сторін про заміну первісного зобов"язання новим зобов"язанням між тими ж сторонами (новіція). Новація припиняє додаткові зобов"язання, пов"язані з первісним зобов"язанням, якщо інше не встановлено договором.

У зв`язку з чим, кредитні зобов`язання за вказаним кредитним договором та за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року по справі № 752/14378/14 припинені.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність підстав для визнання вищевказаного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до положень частини другої ст. 432 ЦПК України.

Суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Керуючись ст.ст. 1053 та 604 ЦК України, ст. 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі № 752/14378/14, виданий 21 липня 2015 року на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" суми заборгованості за договором кредиту в розмірі 57 045,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 747 907,62 грн., заборгованість по процентам у сумі 5 637,48 доларів США, що за курсом НБУ становить 73 911,09 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 487,50 доларів США, що за курсом НБУ становить 6 391,43 грн., та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в сумі 612,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 8 025,43 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: