СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/652/23
пр. № 2-др/759/175/23
14 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
за участю секретаря Марус А.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів,
Представник позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_3 12.01.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів було відмовлено.

31.10.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 23900,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та подав до суду клопотання, яким просив зменшити розмір заявлених судових витрат на правову допомогу до 4000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, заперечував проти задоволення клопотання про зменшення судових витрат.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

12.01.2023 року представник позивача ОСОБА_1 який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів було відмовлено.

31.10.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 23900,00 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 02.02.2023 року між Адвокатським об`єднанням «АСТРЕЯ» в особі керуючого партнера ОСОБА_2. та ОСОБА_4 було укладено договір № 02/23-01 про надання правничої (правової) допомоги.

05.05.2023 року між Адвокатським об`єднанням «АСТРЕЯ» в особі керуючого партнера ОСОБА_2. та ОСОБА_4. було підписано додаток № 2 про затвердження Порядку здійснення розрахунків за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 02/23-01 від 02.02.2023 року, відповідно до якого сторони погодили, що вартість надання правничої (правової) допомоги (гонорар) за основним договором, у суді першої інстанції становить 23900,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір № 02/23-01 про надання правничої (правової) допомоги від 02.02.2023 року, додаток № 2 від 05.05.2023 року про затвердження Порядку здійснення розрахунків за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 02/23-01 від 02.02.2023 року.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України).

Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат.

Проте, всупереч вищезазначеному, суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу.

Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.В. Пятничук