Справа № 712/2-5189/2011
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання:Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Єврокар» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року у складі судді Данко В.Й., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Єврокар» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У липні 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельний комплекс» звернулися в суд з позовом Приватного акціонерного товариства «Єврокар» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 30.05.2008 року ОСОБА_1 придбав у товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпат-Авто» автомобіль марки Skoda Fabia. 16.04.2011 року в автомобілі, виробником якого є приватне акціонерне товариство «Єврокар», через конструктивний недолік сталося загорання, у результаті чого згоріли автомобіль, гараж, в якому він перебував, предмети побутового вжитку та частина квартири по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що пожежа пошкодила житловий будинок, забудовником якого є ТОВ «Проектно-будівельний комплекс», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, остаточно просили стягнути на їх користь із приватного акціонерного товариства «Єврокар» матеріальну шкоду у розмірі 163252,95 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн., а ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» стягнути на свою користь із відповідача матеріальну шкоду у розмірі 101 686 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Єврокар» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 87 089, 90 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000, 00 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року рішення місцевого суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року в частині вирішення позову ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» до ПрАТ «Єврокар» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасовано. Провадження у справі в частині вирішення позову ТОВ «Проектно-будівельний комплекс» до ПрАТ «Єврокар» про відшкодування майнової та моральної шкоди закрито. Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПрАТ «Єврокар» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «Єврокар» відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Рішення суду першої інстанції змінено у частині визначення розміру відшкодування майнової та моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «Єврокар» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у відшкодування майнової шкоди 163 252, 95 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єврокар» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2019 року дана справа призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у даній справі призначено повторну комплексу автотехнічну, електротехнічну та пожежно-технічну судову експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса., на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

24 лютого 2023 року на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшов висновок експертів Національного наукового центру "Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса" №3897/3898/42646-42661 за результатами проведення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 березня 2023 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили змінити рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року та стягнути з ПрАТ «Єврокар» на їх користь 163 252, 95 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказано, що судом не враховано спричинення шкоди у розмірі 44 921,05 грн., які витрачені на ремонт квартири до пожежі, 7500 грн. витрачених на шафу - купе, 6 742,00 грн. - вартість ноутбуку, та 17 000 грн., що знаходились у спальній кімнаті, всього на суму 76 163,05 грн., а також вказано, що судом не в повному обсязі враховано завдану моральну шкоду.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Єврокар» просило рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував, що матеріалами справи не доведено наявність конструктивного недоліку (дефекту) автомобіля, який допущеного з вини виробника ПрАТ «Єврокар» та причинний зв`язок з пожежею, внаслідок якої пошкоджено майно позивачів.

17 грудня 2019 року ПрАТ «Єврокар» подало заяву Закарпатському апеляційному суду, в якій просило вирішити питання про поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року на підставі якого був виданий виконавчий лист та стягнуто з ПрАТ «Єврокар» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у відшкодування майнової шкоди 163 252, 95 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали подану ними апеляційну скаргу, просили її задовольнити, апеляційну скаргу ПрАТ «Єврокар» просили залишити без задоволення. Додатково суду пояснили, що висновок експертів №3897/3898/42646-42661 від 22.12.2022 року є неналежним доказом, оскільки експертами не досліджено автомобіль та об`єкти вилучені під час проведення огляду гаражу АДРЕСА_2 ; не досліджено морозильну камеру, що призвело до помилкових висновків про займання конструктивних елементів морозильної камери; не враховано, що дана камера не використовувалася та не була підключена до електромережі; не взято до уваги фото таблиці з місця події на яких відсутні будь які вмикачі/вимикачі чи розетки. Експертами не було з`ясовано про наявність/відсутність підключеної електроенергії до гаражного приміщення; не враховано, що даний гараж придбаний ОСОБА_1 22.01.2010 року у новобудові та не був підключений до електромережі, що стверджується технічним паспортом, в якому відсутні підкреслення про наявність будь-якої комунікації, а датою підключення та датою початку постання електричної енергії до гаражу, згідно довідки ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 21.09.2023року, є 01.06.2012р. (подія мала місце 16.04.2011р.)

Представники ПрАТ «Єврокар» Бількін О.С., ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подану ПрАТ «Єврокар» апеляційну скаргу, просять її задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просять залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПрАТ «Єврокар» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи установлено, що 30.05.2008 року, ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Закарпат Авто» автомобіль марки «Skoda Fabia Коmbi New Аmbientе», чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , виробником якого є ПрАТ «Єврокар».

16.04.2011 року о 4год. 20хв. в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , належному ОСОБА_1 , проживаючому по АДРЕСА_1 , де знаходився вказаний автомобіль, виникла пожежа, внаслідок якої згоріли автомобіль, гараж, в якому він перебував, предмети побутового вжитку та частина квартири по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Задовольняючи частково заявлений позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ПрАТ «Єврокар», як виробником продукції автомобіля марки «Skoda Fabia Коmbi New Аmbientе», чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , допущено недоліки, внаслідок чого сталася пожежа в автомобілі, в результаті якої пошкоджено майно позивачів, та наявні підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З такими висновками не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Статтею 711 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно з вимогами ч.1ст.1210 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або іншою особою, визначеною відповідно до закону.

Відповідно до ст.1211-1 ЦК України особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції, відповідає її виробник.

Оскільки виробником продукції є відповідач, то вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, пред`явленні до належного відповідача ПрАТ «Єврокар»

Разом з тим відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За змістом ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Отже, зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов вказав, що з Висновку експерта №2/24 від 02.07.2012 року вбачається, що причиною пожежі, що трапилася в АДРЕСА_3 є теплова енергія, яка утворилася в наслідок короткого замикання електрообладнання автомобіля марки «Skoda Fabia Коmbi New Аmbientе», д.н.з. НОМЕР_3 , осередок пожежі знаходився в моторному відсіку даного автомобіля в місці розташування генератору. Версія підпалу виключається, що підтверджується копіями постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.05.2011 року, Висновком експерта №2/24 від 02.07.2012 року, Висновком спеціаліста вибухотехнічних та пожежно технічних досліджень Науково дослідного експертно криміналістичного центру від 29.04.2011 року №860.

У висновку комплексної судової пожежно-технічної, електротехнічної автотехнічної та металотехнічної експертизи, проведеної 25 червня 2015 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, зазначено, що причиною виникнення пожежі, яка сталася 16 квітня 2011 року, є конструктивний недолік (допущений при виробництві автомобіля) щодо прийнятого рішення із забезпеченням електропостачання споживачів електроенергії системи електрообладнання досліджуваного автомобіля застосованого заводом-виробником, який мав місце у його генераторі, і пожежа в автомобілі перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з цим недоліком. Безпосередньою причиною виникнення пожежі у зазначеному висновку вказано займання ізоляції силового плюсового проводу, по якому подавалася напруга від генератора до бортової електромережі автомобіля.

Водночас, відповідач посилався на те, що такий плюсовий провід заводом-виробником не передбачений, що підтверджується схемою електрообладнання автомобіля та додатково підтверджується висновками технічних спеціалістів Національного транспортного університету, що не взято до уваги.

У постанові від 03.04.2019 року, якою скасовано попереднє рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року і направлено дану справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд, серед іншого зазначив, що суди під час вирішення спору не встановили обставин, що мають значення для справи на підставі належних та допустимих доказів, не надали належної правової оцінки усім доказам у сукупності, з яких виходили при вирішенні спору, та залишили поза увагою доводи відповідача про наявність протиріч у висновку комплексної судової пожежно-технічної, електротехнічної автотехнічної та металотехнічної експертизи, проведеної 25 червня 2015 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, а суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не вжив усіх необхідних заходів для виконання завдання цивільного судочинства, визначеного у статті 1 ЦПК України 2004 року, необґрунтовано відхилив клопотання відповідача про призначення повторної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок суду касаційної інстанції, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 січня 2020 року у даній справі призначено повторну комплексу автотехнічну, електротехнічну та пожежно-технічну судову експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса., на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) Яка причина виникнення пожежі, яка сталася 16.04.2011 року в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що у будинку АДРЕСА_1 ?

2) Чи було встановлено у автомобілі марки «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився станом на 16.04.2011 року в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що у будинку АДРЕСА_1 , додаткове електричне обладнання, не передбачене заводом-виробником, зокрема тривожна сигналізація, яка зазначена власником автомобіля ОСОБА_1 в заявах на страхування (арк. арк. 22, 24, 26 цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ГАРАНТ-АВТО», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення недоплаченої суми страхової виплати, матеріали якої долучені судом до матеріалів цивільної справи, що розглядається)?

3) Чи є причиною пожежі замикання електричної проводки встановленого на автомобілі «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , додаткового електричного обладнання, не передбаченого заводом-виробником (тривожної сигналізації), яка зазначена власником автомобіля в заявах на страхування (арк. арк. 22, 24, 26 цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ГАРАНТ-АВТО», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення недоплаченої суми страхової виплати, матеріали якої долучені судом до матеріалів цивільної справи, що розглядається)?

4)Чи передбачений офіційними схемами електрообладнання автомобіля Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» кузов № НОМЕР_4 , провідник, який з`єднує плюсовий вивід генератора з плюсовим виводом втягувального реле стартера? Чи був встановлений на автомобілі «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , провідник, який з`єднував плюсовий вивід генератора з плюсовим виводом втягувального реле стартера?

5) Чи існують достатні дані, які б свідчили про наявність в автомобілі марки «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , конструктивного, технологічного або іншого недоліку, допущеного з вини виробника при виробництві автомобіля марки «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , якщо «так», в чому саме полягав такий недолік та чи є такий недолік причиною пожежі вказаного автомобіля?

За клопотанням експертів про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення експертизи, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30 06.2020 року у даній справі витребувано:1) від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області: - фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення огляду місця події від 16.04.2011 року, який розпочато о 5:00 та закінчено о 07:20 дізнавачем СД Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області сержантом міліції Волошиним І.І.,- фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення огляду місця події від 16.04.2011 року, який розпочато о 11:30 та закінчено о 12:30 старшим слідчим Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції Рачкулинець Б.С.; 2) від Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:- фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення пожежно-технічного дослідження, за результатами якого було складено висновок спеціаліста №860 від 29.04.2011 року;- фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення пожежно-технічної експертизи, за результатом якої було складено висновок експерта №2/24 від 02.07.2012 року; 3) від Управління ДСНС України у Закарпатській області:- фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення дослідження пожежі, за результатами якого було складено технічний висновок по дослідженню пожежі №16 від 19.04.2011 року; 4) від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: - фотоілюстрації, які були зроблені під час проведення комплексної судової експертизи, за результатом якої було складено висновок експертів №6428/14-47/16028/16029/14-47/16030/14-34/9541-9545/15-34 від 25.06.2015 року.

Витребувані документи направлені в розпорядження експертів.

Згідно висновку експертів №3897/3898/42646-42661 від 22.12.2022 року за результатами проведеної експертизи: 1. Технічною причиною пожежі в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що у будинку АДРЕСА_1 , є займання конструктивних елементів морозильної камери (в нижній частині фронтальної стіни ліворуч від дверей) ймовірніше під впливом однієї з груп джерел запалювання груп «Теплові прояви іскор механічного походження», «Тепло, отримане від більш розігрітого або розпеченого тіла» та «Теплові прояви електричної енергії». Первинне поширення полум`я відбулось шляхом теплового впливу на передню ліву частину автомобіля. Після займання горючих елементів автомобіля в передній частині відбувалось поширення полум`я в довільному напрямку по горючим елементам в бік задньої частини гаражу. Наявність великої кількості шару кіптяви на будинку свідчить про не велику інтенсивність горіння за рахунок обмеженої кількості кисню. В момент відкриття воріт, відбулось збагачення зони горіння киснем і розвиток пожежі став найбільш інтенсивним, про що свідчить проекції осередкового конуса на поверхні воріт; 2. Причиною пожежі не є замикання електричної проводки встановленого на автомобілі «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , додаткового електричного обладнання, не передбаченого заводом виробником(тривожної сигналізації), яка зазначена власником автомобіля в заявах на страхування (арк. арк. 22, 24, 26 цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ГАРАНТ-АВТО», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про стягнення недоплаченої суми страхової виплати, матеріали якої долучені судом до матеріалів цивільної справи, що розглядається). 3. 4. На питання чи було встановлено у автомобілі марки «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , який знаходився станом на 16.04.2011 року в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що у будинку АДРЕСА_1 , додаткове електричне обладнання, не передбачене заводом-виробником, зокрема тривожна сигналізація, яка зазначена власником автомобіля ОСОБА_1 в заявах на страхування, та чи є причиною пожежі замикання електричної проводки встановленого на даному автомобілі додаткового електричного обладнання, не передбаченого заводом-виробником (тривожної сигналізації), яка зазначена власником автомобіля в заявах на страхування, не представилось можливим. 5. Схемами електрообладнання автомобіля Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» кузов № НОМЕР_4 не передбачено проводу, який поєднує плюсовий вивід генератору (клема генератора В+) з плюсовим виводом витягувального реле стартера. Відповісти на питання чи був встановлений на даному автомобілі провідник, який з`єднував плюсовий вивід генератора з плюсовим виводом втягувального реле стартера, не представляється можливим. 6. В наданих на дослідження матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про наявність в автомобілі марки «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , на момент виникнення пожежі конструктивного або технологічного дефекту електрообладнання.

Таким чином, технічною причиною пожежі в гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що у будинку АДРЕСА_1 , є займання конструктивних елементів морозильної камери (в нижній частині фронтальної стіни ліворуч від дверей); причиною пожежі не є замикання електричної проводки встановленого на автомобілі «Skoda Fabia Kombi NEU Ambiente» чорного кольору, кузов № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , додаткового електричного обладнання, не передбаченого заводом виробником(тривожної сигналізації);в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні об`єктивні дані про наявність в даному автомобілі на момент виникнення пожежі конструктивного або технологічного дефекту електрообладнання.

Заперечення позивачів, що висновок експертів №3897/3898/42646-42661 від 22.12.2022 року є неналежним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки на його спростування не подано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Посилання позивачів, що експертами не досліджено автомобіль та об`єкти, які вилучені під час проведення огляду гаражу АДРЕСА_2 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки за клопотанням експертів судом апеляційної інстанції витребувані та надіслані експертам всі наявні на момент розгляду справи дані щодо події пожежі, яка мала місце 16.04.2011року.

Твердження позивачів, що морозильна камера не використовувалася та не була підключена до електромережі, а також, що придбаний ОСОБА_1 22.01.2010 року у новобудові гараж взагалі не був підключений до електромережі, а підключений лише 01.06. 2012р. ґрунтується на припущеннях. Подаючи у липні 2011 року до суду позов, та протягом всього розгляду справи, позивачі не вказували на дані обставини, не подавали жодних доказів на підтвердження даних обставин. Технічний паспорт на гараж, в якому відсутні підкреслення про наявність будь-якої комунікації, довідка ПрАТ «Закарпаттяобленерго» від 21.09.2023року про початок постання електричної енергії до гаражу з 01.06. 2012р., які подані позивачами в ході апеляційного розгляду справи, не є достатніми та достовірними доказами, які б підтверджували факт відсутності підключення до електромережі гаражу, який знаходиться в багатоквартирному житловому будинку на момент виникнення пожежі - 16.04.2011 року.

У заявленому позові позивачі зазначають, що загоряння вказаного автомобіля виникло внаслідок конструктивного недоліку автомобіля. Однак, як вбачається з матеріалів справи, даний автомобіль є 2008 року випуску, позивач ОСОБА_1 придбав даний автомобіль 30.05.2008 року, а пожежа, внаслідок якої пошкоджено даний автомобіль та інше майно позивачів, мала місце 16.04.2011 року, тобто після спливу близько трьох років експлуатації автомобіля.

З врахуванням вище встановлених обставин справи, аналізу наявних і досліджених у справі доказів у їх сукупності і взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем та матеріалами справи не доведено, протиправність дій (поведінки) відповідача у вигляді дефекту електрообладання автомобіля та причинно наслідковий зв`язок між дефектом електрообладання автомобіля та виникненням пожежі в автомобілі. Тобто, позивачами не доведено обов`язкові елементи цивільно-правової відповідальності відповідача та передбачені законом підстави для відшкодування заявленої матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інтонації підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Відповідач ПрАТ «Єврокар» подав суду заяву в якій просив вирішити питання про поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист та стягнуто з ПрАТ «Єврокар» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди 163 252, 95 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн., яке постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року було скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно ч.2ст.442 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:1) закриває провадження у справі;2) залишає позов без розгляду;3) відмовляє в позові повністю;4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.(ч.5,ч.6 ст.442 ЦПК України).

Оскільки матеріалами справи доведено, що рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року, яким стягнуто з ПрАТ «Єврокар» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у відшкодування майнової шкоди 163 252, 95 грн. та на відшкодування моральної шкоди 100 000, 00 грн. після його виконання скасовано, відповідач подав суду заяву про його поворот та додав до неї документи, які підтверджують оплату даних сум позивачу ОСОБА_2 , наявні підстави для допущення повороту даного рішення суду шляхом повернення ОСОБА_2 на користь відповідача ПрАТ «Єврокар» стягнутої грошової суми в розмірі 264 566,77 грн.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ч.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з проведенням експертизи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення відповідачем сплачено 816,26 грн. судового збору, за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року відповідачем сплачено 2050,20 грн. судового збору, за проведення повторної комплексної пожежно-технічної та електротехнічної судової експертизи відповідачем сплачено 38898,72 грн., всього 41 765, 18 грн., які підлягають стягненню з обох позивачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єврокар» задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2013 року скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Єврокар» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у даній справі (№ 712/2-5189/2011) шляхом повернення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Єврокар» () стягнутої грошової суми в розмірі 264 566,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Єврокар» по 20 882, 59 грн. з кожного понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий :

Судді: