Справа № 367/6060/23
Провадження №2/367/4855/2023
17 листопада 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за проживання,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Державного податкового університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за проживання.
В обґрунтування позову зазначено про те, що ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) з 09.08.2022 по 30.06.2023 займала посаду доцента кафедри фізичного виховання, спорту та здоров?я Державного податкового університету (далі - Університет, Позивач). Між Відповідачем та Університетом державної фіскальної служби України був укладений договір найму житлового приміщення від 01.09.2021 № 213411749 (далі - Договір), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Університету на праві власності належить гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Державний податковий університет є правонаступником Університету державної фіскальної служби України. 30.06.2023 Відповідач була звільнена із займаної посади у зв?язку із закінченням строкових трудових відносин. Вказують про те, що Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 та квартири за адресою: АДРЕСА_4 . Отже, зазначають про те, що Відповідач має бути виселеною без попереднього надання їй іншого житла. Станом на 07.08.2023 року Відповідач добровільно не звільнила кімнату № 402-3 гуртожитку в будинку АДРЕСА_2 і продовжує користування. Крім цього, має заборгованість за проживання в розмірі 4 067 грн. 07 коп.
Просять усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 з жилого приміщення кімнати 402-3 по АДРЕСА_2 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного податкового університету борг за проживання у житловому приміщенні у розмірі 4064,07 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлені. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції, копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позову з додатками відповідач отримала 29.08.2023.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 09.08.2022 по 30.06.2023 була прийнята на посаду доцента кафедри фізичного виховання, спорту та здоров?я Державного податкового університету, що стверджується витягом з наказу Державного податкового університету №190-вс-к від 08.08.2022.
01.09.2022 між ОСОБА_3 та Університетом державної фіскальної служби України був укладений договір найму житлового приміщення № 213411749, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Праві власності на гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить Позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 2009 року.
Університет державної фіскальної служби України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1202-р «Про утворення Державного податкового університету» та наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2021 №574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету» реорганізовано шляхом приєднання до Державного податкового університету.
Відповідно до п. 2.2 зазначеного Договору, у разі припинення трудових відносин Наймача з Наймодавцем, Наймач підлягає виселенню з житлового приміщення з усіма особами, які з ним проживають, без надання іншого житлового приміщення, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
30.06.2023 ОСОБА_2 була звільнена із займаної посади у зв?язку із закінченням строкових трудових відносин, що стверджується витягом з наказу Державного податкового університету №220-к від 14.06.2023 «Про звільнення сумісників».
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 та квартири за адресою АДРЕСА_4
ОСОБА_2 добровільно не звільнила кімнату АДРЕСА_5 .
Згідно розрахунку вартості проживання в гуртожитку та комунальних послуг, наданих Державним податковим університетом за адресою: АДРЕСА_6 , заборгованість ОСОБА_1 за договором № 213411749 від 01.09.2021 складає 4 067,07 грн.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач як власник квартири за адресою: АДРЕСА_7 .
Відповідно до статті 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 127 Житлового кодексу України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради.
Статтею 130 Житлового кодексу України встановлено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Також відповідно до ст. 132 Житлового кодексу України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням.
Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв?язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.
Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.
Надаване громадянам у зв?язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитків не можуть бути виселені, переселені та відселені без попереднього надання їм (їх сім`ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, за сукупності таких умов: період часу, протягом якого мешканці офіційно зареєстровані і фактично проживають у гуртожитку, складає не менше п?яти років; мешканці не мають іншого власного житла; гуртожитки призначені для проживання одиноких громадян або для проживання сімей; гуртожитки перебувають в державній, комунальній власності або у повному господарському віданні чи в оперативному управлінні підприємств, установ, організацій з управління житловим фондом (перебувають на балансі таких підприємств); гуртожиток не визнаний аварійним чи непридатним для проживання.
Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач у жилому приміщенні, яке належить позивачу проживає без правових на те підстав, має у власності нерухоме майно, а томусуд задовольняє вимогу про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідача.
Крім того, суд зазначає про таке.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умови договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов?язань.
Оскільки, судом встановлено, що відповідач не здійснила оплату за проживання згідно умов укладеного між сторонами договору найму службового приміщення в повному обсязі, а отже підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості в розмірі 4067,07 грн.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги Державного податкового університету до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з гуртожитку та стягнення заборгованості за проживання, - задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із жилого приміщення кімнати 402-3 по АДРЕСА_2 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Мерзлий