РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Назарук Юлія Володимирівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року представник позивача - адвокат Назарук Ю.В. звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 01.03.2017 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис №35. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені, між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Зазначає, що збереження їхньої родини неможливе, майнового спору, а також спору щодо місця проживання їх дітей у них немає, просила шлюб між сторонами розірвати.

Ухвалою суду від 03.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, позивачка подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить шлюб із відповідачем розірвати, стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати на правову допомогу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутності.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2017 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис №35. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, від спільно подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, кожен із них живе своїм життям, майнового спору а також спору щодо місця проживання їх дітей у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивачка не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Вирішуючи питання судових витрат, які у цій справі складаються із судового збору та витрат на правову допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Разом з тим, щодо повернення з державного бюджету на користь позивача 50 % судового збору, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач позов визнав у повному обсязі вже після відкриття провадження у даній справі та призначення судового засідання, проте до початку розгляду справи по суті, тому 50 відсотків судового збору слід стягнути із відповідача на користь позивача, а інших 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено клопотання про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді.

В матеріалах справи міститься Ордер про надання правової допомоги від 22.09.2023 та квитанція до прибуткового касового ордера серії ЦПП № 45. Згідно цих документів адвокат уповноважений представляти інтереси позивача в суді. В прохальній частині позовної заяви позивачка просить стягнути з відповідача 2000 грн. витрат на правову допомогу. З квитанції до прибуткового касового ордера вбачається, що позивачем ОСОБА_1 оплачено адвокату Назарук Ю.В. вартість послуг в розмірі 2000,00 грн., а отже згідно ст. 141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Назарук Юлія Володимирівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_3 , зареєстрований 01.03.2017 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області, актовий запис №35 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 50 % сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України Волинської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією № 0.0..1 від 20.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 витрати за надання правової допомоги в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ