Справа № 2-1940/09
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

15 листопада 2023 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Товкача Руслана Володимировича від 23 лютого 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні ВП №59547305, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира зі скаргою на постанову державного виконавця, відповідно до змісту якої просить:

- поновити йому строк на оскарження постанови державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Товкача Руслана Володимировича від 23 лютого 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні ВП №59547305;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Товкача Руслана Володимировича від 23 лютого 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні ВП №59547305.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавцясуд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира у цивільній справі №2-1940/09 від 09 жовтня 2009 року позов Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк в особі Житомирської філії ВіЕйБі Банк задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Реноме, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк в особі Житомирської філії ВіЕйБі Банк 352 032,25 грн, а також стягнуто з ТОВ Реноме, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк в особі Житомирської філії ВіЕйБі Банк судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно доданої до скарги довідки від 11.09.2023 №53609 вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни перебуває виконавче провадження ВП №60443633 (АСВП) з примусового виконання виконавчого листа №2-1940/09, виданого 10.11.2009 Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення з ТОВ Реноме, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ ВіЕйБі Банк 352 032,25 грн.

23 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Товкачем Русланом Володимировичем в межах виконавчого провадження ВП №59547305, на підставі постанови №16494238 від 03.11.2014 виданої Корольовським ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 35 203,22 грн, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця від 23 лютого 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, винесену в межах виконавчого провадження ВП №59547305 про стягнення з нього виконавчого збору.

Виконавче провадження є особливою процедурою виконання виконавчих документів, у тому числі судових рішень, що врегульована як процесуальними кодексами (ЦПК України, КАС України, ГПК України), так і Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

При цьому, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 1 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За змістом пункту 5 частини 1 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною другою cтатті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України «Про виконавче провадження», підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18), від 14 листопада 2018 року у справі №906/515/17 (провадження №12-246гс18), від 16 січня 2019 року у справі №910/22695/13 (провадження №12-277гс18), від 07 лютого 2019 року у справі №927/769/16 (провадження №12-273гс18), від 11 вересня 2019 року у справі №925/138/18 (провадження №12-74гс19), від 23 листопада 2021 року у справі №175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

Зі змісту поданої скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скаржник ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Товкача Р.В. від 23.02.2022, яку винесено в межах виконавчого провадження з виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, а не в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м.Житомира у справі №2-1940/09, яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Волкової Є.О.

Таким чином, вимога щодо визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Товкача Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 23.02.2022, яку винесено в межах виконавчого провадження ВП №59547305, має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

На підставі п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, наведені приписи законодавства та встановлені їм відповідні правовідносини, суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 4, 19, 186, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №2-1940/09 (провадження №4-с/296/43/23) за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Товкача Руслана Володимировича від 23 лютого 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні ВП №59547305.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала скеаргу, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом зі скаргою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М. В. Петровська