Справа №296/5977/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретаря с/з Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що на виконанні у приватного виконавця Лужинецького П.В. перебуває виконавче провадження №64497106, відкрите на підставі виконавчого напису №91090, вчиненого 31.10.2020 року нотаріусом Гораєм О.С., про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень». Зі змісту заяви вбачається, що 02.02.2023 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір №20230202 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень»» відступило ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», а останнє набуло право вимоги до боржників вказаними у додатку до договору. З огляду на викладене у заяві, представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просить замінити первісного стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» на його правонаступника у виконавчому провадженні №64497106.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.06.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в прохальній частині заяви просив проводити розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, що передбачено ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №91090, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № від 05.04.2019 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень». Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.09.2019 року по 12.10.2020 року. Сума заборгованості становить 50 840,15 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 28 454,41 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16 100,07 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6 285,67 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» 900,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

З метою примусового виконання виконавчого напису №91090 від 31.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 12.02.2021 року відкрито виконавче провадження №64497106.

02.02.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір №20230202 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» відступило ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» за плату, а останній прийняв права вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 до договору, зокрема й до боржника ОСОБА_1 щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчого напису № 91090.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статтях 16-19 глави 3 розділу І книги першої ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом, Президентом України, органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування, нотаріусом, шляхом самозахисту.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз статтей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, свідчить про те, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

У постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, то можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

При цьому заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Встановивши, що внаслідок укладення договору №20230202 про відступлення прав вимоги від 02.02.2023 року, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з підстав вчинення 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем виконавчого напису №91090 про звернення стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень», суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» у виконавчому провадженні №64497106, відкритому з метою примусового виконання виконавчого напису №91090, вчиненого 31.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про звернення стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов