Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 09.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Київ

Справа № 359/5535/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/2460/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Борця Є.О., 29 жовтня 2021 року у м. Борисполі, повний текст рішення складений 08 листопада 2021 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В

В липні 2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив в рахунок погашення боргу за договором кредиту №382/241/07-П від 20 червня 2007 року в розмірі 45786,24 доларів США, що складався з боргу по поверненню кредиту в розмірі 21600 доларів США та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 24186 доларів США 24 центи, звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером : 13:003:0036 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку шляхом продажу цього об`єкта нерухомого майна на прилюдних торгах.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 червня 2007 року АКБСР «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_1 договір кредиту №382/241/07-П, за яким АКБСР «Укрсоцбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 27000 доларів США, а відповідач зобов`язалась щомісячно до 19 червня 2017 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13% річних. В той же день АКБСР «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_1 іпотечний договір №04/І-395, за яким з метою забезпечення виконання вказаних грошових зобов`язань відповідач передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :13:003:0036 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по АДРЕСА_1 . 19 січня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» уклав з відповідачем додаткову угоду до договору кредиту №382/241/07-П від 20 червня 2007 року. В цій угоді сторони дійшли згоди, що розмір неповернутої частини кредиту становить 21600 доларів США, а розмір несплаченої частини процентів за користування ним - 4630 доларів США 25 центів. Крім того, розмір процентів за користування кредитом був збільшений до 16,37% річних. В той же день ПАТ «Укрсоцбанк» уклав з ОСОБА_1 договір про внесення змін до іпотечного договору №04/І-395 від 20 червня 2007 року. В цьому договорі сторони дійшли згоди, що іпотека спірної земельної ділянки забезпечувала виконання грошових зобов`язань за додатковою угодою до договору кредиту №382/241/07-П від 20 червня 2007 року. ПАТ «Укрсоцбанк» посилався на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на земельну ділянку - залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем було пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові, а підстав для поновлення такого строку позивачем вказано не було.

Не погодилось із вказаним судовим рішенням АТ «Альфа-Банк», представником банку подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення. Зазначає, що посилання суду на пропуск строку позовної давності є хибним, оскільки судом невірно визначено строк виконання зобов`язання. 02 серпня 2012 року було звернення позивача до відповідача виключно щодо погашення тільки простроченої заборгованості кредиту та процентів. Таким чином, позивач не змінював строк виконання основного зобов`язання шляхом ннадсилання позичальнику вимоги щодо дострокового повернення кредиту, кінцевим терміном повернення кредиту було 19 червня 2017 року, зважаючи на це, позивач пред`явив до суду позивач без пропуску трирічного строку позовної давності. Натомість відповідач не надала до суду докази на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором кредиту, а зі змісту розрахунків вбачається наявність у відповідача боргу по поверненню кредиту на загальну суму 45786,24 доларів США. У зв`язку з цим позивач має право на звернення стягнення на земельну ділянку.

Зважаючи на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача заперечує доводи викладені в апеляційній скарзі позивача, та вказує на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Наголошує на тому, що положеннями п.п.4.4, 4.5. кредитного договору чітко визначені підстави спливу строку користування кредитом та строки погашення кредиту в повному обсязі. 02 серпня 2012 року банком була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми заборгованості, а тому строк користування кредитом сплив ще у вересні 2012 року. У зв`язку з цим звернення позивача з даним позовом у липні 2017 року, здійснено з пропуском трирічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві від 09 лютого 2023 року просив розглянути справу без його участі, вказавши, що підтримує доводи апеляційної скарги і просить про її задоволення. Тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Також 09 лютого 2023 року позивачем подано заяву про зміну найменування позивача на АТ «Сенс Банк», до якої долучені документів на підтвердження цих обставин.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Самчук М.В. заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власницею земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером :13:003:0036 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №600156 від 28 липня 2005 року (т.1 а.с.16).

20 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №382/241/07-П, за яким АКБСР «Укрсоцбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 27000 доларів США, а відповідач зобов`язалась щомісячно до 19 червня 2017 року повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13% річних (т.1 а.с.5-7).

Згідно з п.3.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний неухильно дотримуватись положень цього договору, а також договору, визначеного у п.1.3 цього договору, в тому числі повернути кредит не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, вказаного у п.п.1.1.цього договору.

Відповідно до п.п. 3.3.6, 3.3.7 позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом в порядку визначеному п.п.2.4,.2.5 цього договору своєчасно та в повному обсязі повертати кредит з нарахованими процентами за фактичний час використання, можливими пенями та штрафами в порядку визначеному п.п.1.1. цього договору.

В порядку визначеному п.4.4. кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених у п.п.3.3.2-3.3.5,3.3.9-3.3.13, 3.3.14 цього договору, порушення позичальником умов договорів, визначених п.1.3 цього договору, протягом більше ніж 5 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом 1 робочого дня з дня спливу вказаного строку погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Пунктом 4.5. кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.6, 3.3.7 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів підряд, та/або перевищення сумою простроченої заборгованості позичальника за цим договором суми кредиту за п.1.1. цього договору більше як на 10 процентів та/або несплати позичальником більше ніж однієї виплати за цим договором, яка перевищує 5 відсотків суми кредиту за п.1.1. цього договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора про повернення заборгованості за цим договором повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором (строкову і прострочену), а також погасити вимоги, що випливають в тому числі: кредит, проценти за кредитом, комісії, неустойку, передбачені цим договором.

Відповідно до п.7.4 кредитного договору, у разі настання обставин, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, нараховані пені та штрафи.

АКБСР «Укрсоцбанк» виконав свої договірні зобов`язання надавши 20 червня 2007 року ОСОБА_1 кредит в розмірі 27000 доларів США. Ця обставина підтверджується копією заяви на видачу готівки №1 від 20 червня 2007 року та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період часу з 20 червня 2007 року до 28 листопада 2008 року (т.3 а.с.149,167-168).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 червня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №04/І-395, за яким відповідач передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :13:003:0036 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.10-12).

19 січня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору кредиту №382/241/07-П від 20 червня 2007 року. В цій угоді сторони дійшли згоди, що розмір неповернутої частини кредиту становить 21600 доларів США, а розмір несплаченої частини процентів за користування ним - 4630 доларів США 25 центів. Крім того, розмір процентів за користування кредитом був збільшений до 16,37% річних, а сплата заборгованості передбачалась з серпня 2012 року по червень 2017 року щомісячними платежами у розмірі 366 доларів США (т.1 а.с.8).

В той же день між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до іпотечного договору №04/І-395 від 20 червня 2007 року. В цьому договорі сторони дійшли згоди, що іпотека спірної земельної ділянки забезпечувала виконання грошових зобов`язань за додатковою угодою до договору кредиту №382/241/07-П від 20 червня 2007 року (т.1 а.с.13).

Зі змісту розрахунку та виписки по рахунку, здійсненого позивачем, вбачається, що останній платіж в рахунок повернення кредиту відповідач здійснила 21 травня 2009 року, останній платіж в рахунок сплати процентів за користування кредитом, відбувся 31 серпня 2012 року (т.1 а.с.20,т.1 а.с.122- т.3 а.с.144 ).

02 серпня 2012 року банком була направлена вимога про дострокове повернення суми заборгованості (т.2 а.с.68)

03 грудня 2019 року було здійснено державну реєстрацію припинення діяльності ПАТ «Укрсоцбанк». Правонаступником прав та обов`язків позивача є АТ «Альфа-Банк». Ці обставини підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.3 а.с.178-179).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем здійснено заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної даності (т.2 а.с.64-67).

Верховний Суд у Постанові від 18 серпня 2021року у справі № 201/15310/16 вказав на те, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В порядку визначеному ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу повної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 27000 доларів США, а відповідач зобов`язалась щомісячно до 19 червня 2017 року повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 16,37% річних, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала. Останній платіж в рахунок повернення кредиту відповідач здійснила 21 травня 2009 року. Проте 19 січня 2011 року сторони уклали додаткову угоду, якою визначили розмір неповернутої частини кредиту - 21600 доларів США, а розмір несплаченої частини процентів за користування ним - 4630 доларів США 25 центів, а сплата заборгованості передбачалась з серпня 2012 року по червень 2017 року щомісячними платежами.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що з серпня 2012 року ОСОБА_1 продовжила повертати кредит частинами. Листом від 02 серпня 2012 року банком здійснена вимога про дострокове повернення суми заборгованості.

Позивачем у розрахунку наданому суду визначено розмір заборгованості по поверненню кредиту в розмірі 21600 доларів США та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 24186 доларів США 24 центи, який стороною відповідача не спростований.

Однак, ця обставина свідчить про те, що починаючи з 11 серпня 2012 року виконання вказаного грошового зобов`язання знову вважалось простроченим. Крім того, зі змісту письмового розрахунку, приєднаного до позову, вбачається, що останній платіж, здійснений відповідачем в рахунок сплати процентів за користування кредитом, відбувся 31 серпня 2012 року. Ця обставина, як вірно вказав суд першої інстанції свідчить про те, що починаючи з 11 вересня 2012 року виконання вказаного грошового зобов`язання також вважалось простроченим. А за умовами п.7.4 кредитного договору, у разі настання обставин, визначених, зокрема, п.п. 4.4, 4.5, цього договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та, відповідно, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом.

Таким чином, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що з 11 вересня 2012 року у позивача розпочався відлік трирічного строку позовної давності для пред`явлення позову про звернення стягнення на земельну ділянку. Згідно зі штампом розміщеному на конверті, в якому був надісланий позов, звернення до суду відбулось 11 липня 2017 року, тобто після закінчення строку позовної давності. Стороною позивача не було надано жодного доказу на підтвердження поважності причин, які об`єктивно перешкодили пред`явити позов в межах строку позовної давності.

Отже виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск позивачем строку позовної даності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а в силу положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, правильно встановив обставини справи та характер спірних правовідносин. Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Таким чином, посилання позивача на те, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені матеріали справи, що призвело до прийняття необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, відсутні підстави і для компенсації позивачеві понесених ними судових витрат при звернені до апеляційного суду, виходячи з положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 15 лютого 2023 року.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...