Справа № 148/581/23
Провадження №2/148/578/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Штифурко Л.А..

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У березні 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

20.06.2023 Тульчинським районним судом Вінницької області в даній справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено.

21.07.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення від 20.06.2023.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.08.2023 вказана вище заява ОСОБА_1 задоволена. Заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.06.2023 скасоване. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду надійшла її заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить провадження у даній справі зупинити у зв`язку тим, що перебуває на військовій службі в Військовій частині НОМЕР_1 , та просить дану заяву розглядати без його участі.

У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до положень пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Частиною 2 ст. 251 ЦПК України передбачено, що з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до тепер.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 65/2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, в тому числі військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженимУказом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

За змістом п. 10 Положення військовослужбовці можуть бути направлені для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - інші військові формування) з виключенням їх зі списків особового складу Збройних Сил України, а військовослужбовці інших військових формувань можуть бути прийняті до Збройних Сил України із зарахуванням їх до списків особового складу Збройних Сил України.

Аналіз вказаних вище правових норм дає підстави зробити висновок про те, що відносини проходження військової служби військовослужбовцями оформлюєються письмовими наказами по особовому складу.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 359/7297/22 (провадження № 61-7893св23) зроблено висновок, що: «відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22) сформулювано позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України матеріали справи мають містити достовірні докази на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема відповідачем має бути надано наказ по особовому складу.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьою статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 №249/562, наданої відповідачем ОСОБА_1 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 128).

З листа командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2023 №350/249/59/471/ос, отриманого на запит суду, судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 , 1983 р.н., 20.06.2022 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 і направлений до військової частини НОМЕР_2 для проходження курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації. З 21.08.2022 по теперешній час проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 157).

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів того, що військова частина, в якій він проходить службу знаходиться у складі Збройних Сил України, переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території України, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі №148/581/23 задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений та має право звертатися до суду з письмовими заявами, клопотаннями щодо питань, які стосуються предмету спору, так само, як він скористався цим правом щодо звернення з заявою про перегляд заочного рішення та заявою про зупиення провадження у справі, які були розглянуті судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, п. 2 ч.1 ст. 251, ст. 253, ст. ст. 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко