Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Хамник М.М.

за участю секретаря судового засідання Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме, невиконання судового рішення про стягнення заборгованості, в якому позивач став новим кредитором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору №GL48N718070_I_6 про відступлення права вимоги від 30.07.2020 право вимоги за кредитним договором №101-05/02-2008 від 13.02.2008, укладеним з ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , банком відступлено ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

На момент відступлення права вимоги відповідачі не виконали рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №101-05/02-2008 від 13.02.2008, яке перебуває на виконанні, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з клопотанням про заміну сторони у виконавчому провадженні, яке задоволено ухвалою суду від 02.07.2021.

У зв`язку з невиконанням судового рішення позивач просить стягнути з відповідачів, відповідно до ст.625 ЦПК України 221950,62грн. інфляційних та 41218,86грн. 3% річних з простроченої суми за період з 27.04.2020 по 26.04.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 29.05.2023 дану цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому його явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи за адресою вказаною в позовній заяві. Крім того, враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідачів не відоме, останні повідомлялись про час та місце проведення судового розгляду шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а відтак вважаються належно повідомленими про судовий розгляд на підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи без їх участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачами до суду не подано.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 13 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №101-05/02-2008 на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти на суму 50800 доларів США.

Того ж дня між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки для забезпечення належного виконання кредитного договору №101-05/02-2008.

У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за кредитним договором №101-05/02-2008, ПАТ КБ «Надра» звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя (відповідачів у даній справі).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2010 по справі №2- 4156/10 позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено, стягнуто солідарно на користь банку суму заборгованості за кредитним договором №101-05/02-2008 у розмірі 458272,06грн.

30.07.2020 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_6 відповідно до якого право вимоги ВАТ КБ «Надра» до відповідачів 1, 2 за кредитним договором №101-05/02-2008 перейшло до ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2021 замінено стягувача у виконавчому листі №2- 4156/10 з ПАТ КБ «Надра» на нового кредитора ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

В силу наведеного, у ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» як у правонаступника ПАТ «КБ «Надра» виникло право вимагати у відповідачів сплати інфляційних витрат та 3% річних за користування грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення.

За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 703/2718/16-ц від 19 червня 2019 року.

Разом з вищезазначеною судовою практикою, 11 квітня 2018 року Великою Палатою Верховного Суду винесена постанова по справі № 758/1303/15-ц.

В даному рішенні суду зазначається, що позивач в цій справі звернулась до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

Так, в цьому рішенні Верховний Суд дійшов таких висновків щодо правильного застосування норм права: (пункт 16. рішення ВС) «Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.»

(пункт 17. рішення ВС) «Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила, відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.»

Так, в правовідносинах, що склались між Позивачем та Відповідачами зобов`язання виникнуло з кредитного договору та підтвердилось саме на підставі кредитного договору та відступлення права вимоги за цим кредитним договором.

(пункт 18. рішення ВС) «За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржник сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.»

Отже, зобов`язання Відповідачів перед Позивачем є грошовим зобов`язанням.

(пункт 43. рішення ВС) «Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Як установлено з матеріалів справи, саме з такими позовними вимогами позивач звертається до суду, керуючись статтею 625 ЦК України. Вказані вимоги підтверджені належними доказами, які доводять наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем, а відтак і під ставність стягнення заявлених вимог на підставі ст.625 ЦК України. У свою чергу відповідачами наведене не спростовано, доказів у підтвердження виконання зобов`язань перед позивачем суду не подано.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому судовий збір у розмірі 3947,54 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, по 1973,77грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 509, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, - задовольнити повністю.

Солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» суму 263 169 (двісті шістдесят три тисячі сто шістдесят дев`ять гривень) 48коп., з яких: 221 950,62грн. інфляційні та 41 218,86грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 1973(одну тисячу дев`ятсот сімдесят три гривні) 77коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 1973(одну тисячу дев`ятсот сімдесят три гривні) 77коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Закарпатського апеляційного суду до або через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», місцезнаходження: 49044, м.Дніпро, вул.Автотранспортна, 2, оф.205, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 26.09.2023.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник