Справа № 127/8880/23
Провадження № 2/127/1054/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осібцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Вінницький міський клінічний пологовий будинок №1 про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до комунального некомерційного підприємства Вінницький міський клінічний пологовий будинок №1 про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати. Позов мотивовано тим, що 28.02.2023 року КНП «ВМКПБ №2» було видано наказ №212-о за яким позивача було звільнено з роботи в КНП «ВМКПБ №2». З вказаним наказом позивач не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Підставами оскаржуваного наказу зазначено: Рішення ВМР №1208 від 30.09.2022р. «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ№2». Наказ ДОЗ ВМР №144 від 05.10.2022р. «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ№2». Наказ КНП «ВМКПБ№2» №112 від 31.10.2022р. «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ№2». Наказ КНП «ВМКПБ №2» № 28 від 24.02.2023 «Про перенесення дати запланованого звільнення працівників». Лист профспілкового комітету №2 від 17.10.2022р. (Протокол засідання профспілкового комітету КНП «ВМКПБ№2» №5 від 17.10.2022р.). Письмове повідомлення про заплановане вивільнення №539 від 03.11.2022р. Як вбачається, всі підстави випливають з рішення ВМР про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2». Згідно зі статтею 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (надалі також - Закон «Про профспілки) роботодавець не пізніше як за 3 місяці. Лист профспілкового комітету №2 від 17.10.2022р. (Протокол засідання профспілкового комітету КНП «ВМКПБ№2» №5 від 17.10.2022р.) свідчить про готовність ППО КНП «ВМКПБ №2» провести такі консультації на пропозицію роботодавця, однак самих консультацій не було проведено. Відповідач навмисне не виконав покладеного на нього ч.З ст. 22 Закону «Про профспілки» обов`язку щодо проведення консультацій з ППО КНП «ВМКПБ №2» упродовж всього терміну роботи Позивача в КНП «ВМКПБ №2». Грубо порушивши в такий спосіб (але не виключно) процедуру звільнення Позивача в частині не проведення консультацій про це із профспілкою, Роботодавець в результаті свавільно видав незаконний наказ про звільнення Позивача. Звідси слідує, що Наказ КНП «ВМКПБ№2» №112 від 31.10.2022р. «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ№2» і наказ про звільнення позивача з роботи видані без законних на те підстав. 30 вересня 2022 року на пленарному засіданні 25 чергової сесії Вінницька міська рада 8 скликання ухвалила рішення №1208 «Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2». КНП "ВМКПБ №2" , згідно з яким заклад з 01.02.2023 зупинив роботу., вважає дане рішення незаконним, а тому просила зупинити провадження по даній справі до винесення рішення, що набуде законної сили, у справі №902/1392/22 за позовом про скасування рішення Вінницької міської ради №1208 від 30.09.2022 «Про реорганізацію Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2». Визнати протиправним та скасувати наказ №212-о від 28.02.2023 року КНП «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2» про звільнення; Зобов`язати Вінницьку міську раду вчинити необхідні дії для поновлення позивача на роботі на раніше займаній посаді.

Ухвалою суду від 19.04.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

01.05.2023 року КНП «ВМКПБ №2» поданий відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає, що на підставі рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2», наказу департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради від 05 жовтня 2022 року №144 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2», листа адміністрації КНП «ВМКПБ №2» від 06 жовтня 2022 року №458, листа ППО КНП «ВМКПБ №2» від 17 жовтня 2022 року №2 у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників КНП «ВМКПБ №2», пов`язаними із припиненням юридичної особи КНП «ВМКПБ №2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини», наказу КНП «ВМКПБ №2» від 31 жовтня 2022 року №112 «Про наступне вивільнення» ОСОБА_2 , сестра медична відділення новонароджених, 04 листопада 2022 року була повідомлена про заплановане звільнення та одночасно їй було запропоновано переведення з 01 лютого 2023 року на посаду сестри медичної кабінету терапевта жіночої консультації № 2 (на умовах неповного робочого часу (0,75 ставки) в КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини». При цьому, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 була увільнена від роботи з 28 лютого 2022 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, хзмінами в організації виробництва і праці, пов`язаними із припиненням юридичної особи КНП «ВМКПБ №2». Посилання позивачки на не проведення консультації з профспілковою організацією не відповідає дійсності. Листом КНП «ВМКПБ №2» від 06 жовтня 2023 року №458 повідомлено первинну профспілкову організацію про заплановані заходи з реорганізації підприємства, а саме зміну істотних умов виробництва і праці, пов`язану із скороченням чисельності та штату працівників та проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення у відповідності до вимог ст. 49-4 КЗпП України. На що листом від 17 жовтня 2022 року №2 головою ППО КНП «ВМКПБ №2» Рудем В. О. надано погодження на проведення спільних консультацій. 31 жовтня 2022 року на підставі наказу №113 була створена комісія з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників, посади яких скорочуються у зв`язку із змінами в організації і праці, пов`язаними з реорганізацією. Надалі відповідно до витягу з протоколу засідання комісії від 03 листопада 2022 року комісією було вирішено повідомити всіх працівників про заплановане вивільнення та запропонувати їм всім переведення на запропоновані посади, зокрема, позивача. Також відповідач зазначає, що наказом від 24 лютого 2023 року №28 була перенесена дата запланованого звільнення працівників КНП «ВМКПБ №2» на 28 лютого 2023 року, з даним наказом позивач була ознайомлена 28 лютого 2023 року. Відтак відповідач вважає, що комісією з реорганізації КНП «ВМКПБ №2» враховано всі вимоги чинного трудового законодавства при здійсненні процедури звільнення позивача, тому її посилання на відсутність законних підстав для звільнення її з роботи не відповідають дійсності. Крім того, відповідач вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки наказ про звільнення вона отримала 28 лютого 2023 року, а з позовом звернулася лише 29 березня 2023 року.

09 травня 2023 року Вінницькою міською радою поданий відзив на позовну заяву, де просить у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти позову, Вінницькою міською радою вказується про прийняте 30 вересня 2022 року рішення про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2», припинення юридичної особи в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «Вінницька міська клінічна лікарня «Центр матері та дитини». Цим же рішенням міськради вирішено комісії з реорганізації юридичної особи здійснити необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ №2» про реорганізацію підприємства, відповідно до вимог чинного законодавства. Під час проведення відповідних заходів, пов`язаних з реорганізацією листом адміністрації КНП «ВМКПБ №2» від 06 жовтня 2022 року №458 повідомлено ППО КНП «ВМКПБ №2» про заплановані заходи з реорганізації підприємства, а також про проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Листом від 17 жовтня 202 року №2 головою ППО КНП «ВМКПБ №2» Рудем В. О. надано погодження на проведення спільних консультацій. 31 жовтня 2022 року на підставі наказу КНП «ВМКПБ №2» №113 створена комісія з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ №2», посади яких скорочуються, доручено комісії вирішити питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників, посади яких скорочуються з 31 січня 2023 року, а також наявності працівників, які підлягають обов`язковому працевлаштуванню, та можливого їх переведення з 01 лютого 2023 року на запропоновані посади до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини». Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії від 03 листопада 2022 року комісією вирішено повідомити всіх працівників про заплановане вивільнення та запропонувати їм всім переведення на запропоновані посади до штату КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини», зокрема і позивач, про що остання повідомлена кадровою службою засобами телекомунікаційного зв`язку та нею у такому ж порядку надана відповідь про відсутність заперечень на переведення. Відповідно до встановленої чинним законодавством процедури, КНП «ВМКПБ №2», враховуючи наказ від 31 жовтня 2022 року №113, працівників попереджено про зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із реорганізацією та отримано попередні згоди від працівників на переведення на вакантні посади; з усіма працівниками проводилися бесіди та консультації в присутності голови комісії з реорганізації КНП «ВМКПБ №2», директора КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» та голови профспілкової організації підприємства. Отже вважає безпідставним посилання позивачки, що роботодавцем не проводилися консультації з профспілковою організацією у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Зазначає, що роботодавець належним чином та у встановлені строки виконав свої обов`язки, передбачені КЗпП України щодо попередження про вивільнення та пропозиції наявних вакантних посад та отримав згоду позивачки про переведення, дотримано вимог ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі. Крім того, посилаючись на положення статуту КНП «ВМКПБ №2», зазначає, що до компетенції Вінницької міської ради не відноситься питання щодо звільнення або поновлення на роботі працівників підприємства, оскільки це належить до повноважень КНП «ВМКПБ №2». Наразі, відповідно до рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208 підприємство знаходиться в стані припинення, а саме на завершальному його етапі, у ньому не здійснюється господарська діяльність з медичної практики, всі працівники звільнені з роботи 28 лютого 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаними зі змінами в організації і праці, спричиненими реорганізацією підприємства, або звільнені у зв`язку із переведенням до штату КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини». Без наявності медичних працівників, медичного обладнання та устаткування, медикаментів, відповідного нерухомого майна здійснювати господарську діяльність з медичної практики підприємство не може, а тому не може утримувати і штатні посади, що унеможливлює поновлення на роботі позивача. Крім того, відповідач вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом, оскільки наказ про звільнення вона отримала 28 лютого 2023 року, а з позовом звернулася лише 29.03.2023 року.

Правом подання відповіді на відзиви позивач не скористалася.

Третя особа своїх пояснень на позов не надала.

22.05.2023 року ухвалою суду провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2» від 28.02.2023 №212-о «Про звільнення з роботи Лілію Кавінську», зобов`язання вчинити дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №902/1392/22 за позовом ОСОБА_4 до Вінницької міської ради, Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання рішення недійсним.

04.08.2023року на адресу суду надійшло рішення Господарського суду Вінницької області від 28.06.2023року, в зв`язку з чим ухвалою суду від 24.10.2023 року відновлено провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Наказом КНП «ВМКЛП № 2» від 28 лютого 2022 року №212-0 відповідно до ч.1 ст.119 КЗпП України ОСОБА_2 з 28 лютого 2022 року увільнена від роботи у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників, зміни в організації виробництва і праці, пов`язаними із припиненням юридичної особи КНП «ВМКПБ №2».

30 вересня 2022 року Вінницькою міською радою на засіданні 25 сесії 8 скликання прийнято рішення № 1208 «Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок № 2», яким вирішено припинити юридичну особу КНП «ВМКЛП № 2» в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини». Даним рішенням також вирішено створити комісію з реорганізації юридичної особи та доручено їй повідомити державного реєстратора про припинення КНП «ВМКПБ № 2», забезпечити офіційне оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення підприємства, здійснити усі дії, пов`язані з реорганізацією юридичної особи згідно з вимогами законодавства, здійснити усі необхідні заходи щодо попередження працівників КНП «ВМКПБ № 2» про реорганізацію підприємства відповідно до вимог чинного законодавства, здійснити розрахунки за зобов`язаннями підприємства, провести інвентаризацію майна та розрахунків, скласти передавальний акт та подати його на розгляд і затвердження міської ради, підготувати документи для державної реєстрації про припинення юридичної особи.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Вінницької міської ради, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання недійсним рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208.

05 жовтня 2022 року Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради виданий наказ №144 про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2».

Листом від 06 жовтня 2022 року №458 КНП «ВМКПБ №2» повідомляло ППО КНП «ВМКПБ №2» про заплановану у першому кварталі 2023 року зміну істотних умов виробництва і праці, пов`язана із скороченням чисельності та штату працівників закладу у зв`язку із реорганізацією відповідно до рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208, із проханням погодження на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення у відповідності до вимог ст. 49-4 КЗпП України.

Згідно листа голови ППО КНП «ВМКПБ №2» від 17 жовтня 2022 року №2 КНП «ВМКПБ №2» повідомлено, що профспілковий комітет розглянув 17 жовтня 2022 року на своєму засіданні подання т.в.о. директора КНП «ВМКПБ №2» від 06 жовтня 2022 року №458 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2»» та надав згоду на проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень у відповідності до вимог ст. 49-4 КЗпП України.

31 жовтня 2022 року КНП «ВМКПБ № 2» був виданий наказ № 112 «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2», яким попереджено працівників про наступне звільнення.

Наказом КНП «ВМКПБ №2» від 31 жовтня 2023 року №113 створена комісія з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНПІ «ВМКПБ № 2», посади яких скорочуються у зв`язку зі змінами в організації і праці, пов`язаними із реорганізацією КНП «ВМКПБ № 2», у складі: голови комісії - ОСОБА_5 - голови комісії з реорганізації, т.в.о. директора КНП «ВМКПБ № 2»; секретаря комісії: - Андрусяк I.C. - старшого інспектора відділу кадрів; членів комісії: Присяжнюка В.П. - директора КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» (за згодою); ОСОБА_6 - голови первинної профспілкової організації КНП «ВМКПБ № 2», завідувача гінекологічного відділення; ОСОБА_7 - в.о. медичного директора КНП «ВМКПБ № 2», завідувача відділення патології вагітних; ОСОБА_8 - головної акушерки.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ №2», посади яких скорочуються у зв`язку із змінами в організації і праці, пов`язаними із реорганізацією КНП «ВМКПБ №2» від 03 листопада 2022 року вирішено повідомити про заплановане вивільнення у зв`язку із переведенням до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини», відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Повідомленням від 04 листопада 2022 року №734 ОСОБА_2 попереджена про наступне звільнення з посади 0,75 ст. сестри медичної на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, яке заплановано на 31 січня 2023 року, з виплатою вихідної допомоги. Одночасно запропоновано з 01 лютого 2023 року переведення на посаду 0,75 ст. сестри медичної кабінету терапевта у КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини».

Наказом КНП «ВМКПБ №2» від 24 лютого 2023 року перенесена дата запланованого звільнення працівників КНП «ВМКПБ №2» у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників, пов`язаними із реорганізацією підприємства на підставі рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208, на 28 лютого 2023 року. Перенесено дату запланованого звільнення працівників у зв`язку із переведенням їх на запропоновані посади до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини», відповідно до наданих погоджень, на 28 лютого 2023 року.

Наказом КНП «ВМКПБ №2» від 28 лютого 2023 року №212-о ОСОБА_2 звільнена 28 лютого 2023 року із займаної посади 0,75 ст. сестри медичної відділення новонароджених у зв`язку з переведенням до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини», відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положення наведених вище процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Проте з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Гарантії працівників при незаконному звільненні з роботи та порушенні порядку їх звільнення з роботи визначені законодавцем у статті 235 КЗпП України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначає про відсутність передумов для її звільнення, оскільки рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208 «Про реорганізацію КНП «ВМКПБ №2» є незаконним.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Статуту КНП «ВМКПБ №2» підприємство є власністю Вінницької міської територіальної громади в особі Вінницької міської ради. Підприємство підзвітне та підконтрольне власнику, органом управління є департамент охорони здоров`я Вінницької міської ради. Власник вирішує питання про реорганізацію, ліквідацію та перепрофілювання підприємства (п.п. 6.2.2 п. 6.2 Статуту).

Тобто, з урахуванням засад організації та діяльності органів місцевого самоврядування, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» комунальний заклад охорони здоров`я, що перебуває у власності територіальної громади, підпорядкований, підзвітний і підконтрольний відповідній раді, яка, здійснюючи управління ним, уповноважена приймати рішення про його реорганізацію, ліквідацію.

Як установлено судом, рішення Вінницької міської ради від 30 вересня 2022 року №1208 уже було предметом оскарження у судовому порядку, однак, рішенням Господарського суду Вінницької області від 28 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2023 року, протиправним не визнане та є чинним. Таким чином, враховуючи, що законність цього рішення міської ради уже встановлена судом, така обставина не може слугувати підставою для визнання звільнення протиправним.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов`язки. У разі ліквідації вся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується.

Реорганізація - це інша форма припинення юридичної особи. Під час реорганізації юридична особа теж припиняється, однак всі її права й обов`язки у порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. Реорганізація може здійснюватися злиттям, приєднанням, поділом та перетворенням юридичної особи за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно із ч. 4 ст. 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (вивільнення працівників).

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 201/6689/19 (провадження № 61-5965св20).

З огляду на частину першу статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, а згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частиною третьою статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7196/19 (провадження № 61-4375св20) зазначено про те, що власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40 та частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Разом з тим, враховуючи, що реорганізація КНП «ВМКПБ №2» відбувається шляхом приєднання до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» позивачці мала б бути запропонована інша робота на підприємстві, до якого приєднане припинене підприємство.

Як установлено судом та не заперечується учасниками справи на підставі рішення міської ради від 30 вересня 2022 року № 1208, наказу департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради від 05 жовтня 2022 року № 144, листа адміністрації КНП «ВМКПБ № 2» від 06 жовтня 2022 року № 458, листа первинної профспілкової організації КНП «ВМКПБ № 2» від 17 жовтня 2022 року № 2 у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників КНП «ВМКПБ № 2», пов`язаними із припиненням цієї юридичної особи в результаті реорганізації шляхом приєднання до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» був виданий наказ від 31 жовтня 2022 року № 112 «Про наступне вивільнення працівників КНП «ВМКПБ № 2», яким вирішено попередити працівників про наступне вивільнення та запропонувати працівникам, посади, яких підлягають скороченню, наявні вакантні посади для їх переведення до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини». Надалі згідно наказу КНП «ВМКПБ № 2» від 31 жовтня 2022 року №113 створена комісія з вирішення питання переважного права на залишення на роботі працівників, до складу якої включений, зокрема, голова ППО КНП «ВМКПБ № 2», на засіданні якої 03 листопада 2022 року, про що свідчить долучений до справи витяг, вирішено повідомити позивача персонально про заплановане вивільнення у зв`язку із переведенням до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини», відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Про наступне звільнення ОСОБА_2 була попереджена у встановлений законом строк та їй запропоновано переведення на вакантну посаду медичної сестри у КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини».

Тобто, за встановлених обставин, належить стверджувати, що КНП «ВМКПБ № 2» були враховані вимоги чинного трудового законодавства при здійсненні процедури попередження працівників про зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності та штату працівників, пов`язані із реорганізацією підприємства та наступне працевлаштування вивільненого працівника. Доказів про зворотне, не надано, такі у матеріалах справи відсутні.

Щодо твердження ОСОБА_2 про не проведення консультацій з профспілковою організацією під час проведення заходів, пов`язаних з реорганізацією КНПІ «ВМКПБ № 2», слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» передбачено, що у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

В силу частини другої статті 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Отже, статтею 49-4 КЗпП України визначений вичерпний перелік випадків обов`язку роботодавця проводити такі консультації, а саме: ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників.

Як встановлено судом листом КНП «ВМКПБ № 2» від 06 жовтня 2022 року № 458 у відповідності до вимог ст. 49-4 КЗпП України ППО КНП «ВМКПБ № 2» була повідомлена про заплановані заходи з реорганізації підприємства, зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із скороченням чисельності та штату працівників закладу у кількості 257,25 штатних посад та 263 фізичних особи, а також висловлено прохання про погодження проведення спільних консультацій щодо заходів із запобігання неправомірних звільнень, зведення їх до мінімуму та пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Головою ППО КНП «ВМКПБ № 2» Рудем В. О. надано погодження на проведення спільних консультацій листом від 17 жовтня 2022 року №2. Відповідно надалі КНПІ «ВМКПБ № 2» створена комісія, у складі представників підприємства, профспілкової організації, майбутнього та нинішнього роботодавців, для вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників КНП «ВМКПБ № 2», яка проводила засідання 03 листопада 2023 року та приймала рішення.

Таким чином, твердження позивачки про не проведення консультацій у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» з профспілковою організацією при здійсненні заходів щодо вивільнення працівників у зв`язку із реорганізацією підприємства є безпідставними та цілком спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором, або за відсутності підстав для звільнення.

У разі якщо працівника звільнено обґрунтовано, з додержанням процедури звільнення, підстав для поновлення працівника немає.

За наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати звільнення позивачки незаконним, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу КНП «ВМКПБ №2» від 28 лютого 2023 року №212-о та слід відмовити.

Стосовно вимоги позивачки про зобов`язання Вінницької міської ради вчинити необхідні дії для поновлення її на роботі на раніше займаній посаді необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Пунктом 3.7 статуту КНП «ВМКПБ №2» визначено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює штатний розпис та подає на затвердження до органу управління .

За п. 6.4.10 статуту директор підприємства приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю рішення в сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками підприємства. Забезпечує раціональний добір кадрів, дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку.

Отже до компетенції Вінницької міської ради не відноситься питання щодо звільнення та поновлення на роботі працівників КНП «ВМКПБ №2», тому у задоволенні вимог позивачки також необхідно відмовити.

У той же час, оскільки судом не встановлено порушення КНП «ВМКПБ № 2» порядку звільнення ОСОБА_2 відповідно підстав для її поновлення на роботі за таких умов також немає.

Щодо строків звернення позивача до суду, про пропуск якого вказували відповідачі в справі, то в даному випадку слід звернути увагу на п.1 Прикінцевих положень КЗпП України щодо продовження строків, визначених ст.233 КЗпП України, зокрема і строків при звернення до суду в справах про звільнення працівника, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 36, 40, 233-236 КЗпП України, ст. Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2» від 28.02.2023 №212-о «Про звільнення з роботи Лілію Кавінську», зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15.11.2023року.

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Комунальне некомерційне підприємство «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», , просп. Коцюбинського, 50, м. Вінниця,

Вінницька міська рада, , вул. Соборна, 59, м. Вінниця,

Первинна профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», , просп. Коцюбинського, 50, м. Вінниця.

Суддя: