справа № 278/1596/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2023 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Хоптюк, розглянув цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -
Представник позивача звернувся із вимогами, якими просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки останній у добровільному порядку як спадкоємець не виконує зобов`язання спадкодавця.
Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.
У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Водночас від представника позивачка до суду надійшла заява щодо проведення розгляду справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Причини неявки відповідача суду не відомі. Окрім цього, остання не скористалась власним процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та будь-яким іншим чином не висловила свого ставлення з приводу заявлених вимог.
Виходячи з наведеного, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З урахуванням вказаного перебігу подій, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у заочному порядку відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
Позичальник ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 17 червня 2016 року та того ж дня письмово ознайомився із умовами кредитування, якими передбачено, крім іншого і відсоткову ставку за надання кредиту. В подальшому отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ОСОБА_2 був громадянином України, отримував код платника податків, мав зареєстроване місце проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
ОСОБА_2 не виконував взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманого кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день смерті останньої складала 9560,97 гривень, що складалась з: заборгованості за тілом кредиту - 3945,65 гривень та нарахованої пені -5615,32 гривень.
24 березня 2020 року позивачем скеровано претензію кредитора до Житомирського обласного державного архіву.
7 квітня 2020 року завідувачем Житомирського обласного державного архіву Предаченко М.Л. повідомлено, що зазначену претензію надіслано за належністю до Житомирської державної нотаріальної контори.
25 травня 2020 року Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області щодо майна померлого ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 242/2020. Зазначена спадкова справа містить, зокрема, вище згадану претензію кредитора від 24 березня 2020 року.
3 листопада 2021 року позивачем скеровано лист-претензію ОСОБА_3 щодо сплати вище згаданої заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 9560,97 гривень.
Із довідок наданих Станишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області слідує, що станом на день смерті ОСОБА_2 разом із ним була зареєстрована його мати - ОСОБА_1 та громадянин ОСОБА_4 .
Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216,1218 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша-друга статті 1220 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини перша, третя статті 1268 ЦК України).
Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Отже, спадкування є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.
Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.
Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини. Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечує стабільність цивільного обороту.
У разі смерті боржника за його зобов`язаннями, які передбачають правонаступництво, відповідають спадкоємці відповідно до правил статті 1282 ЦК України в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідач у справі є спадкоємицею померлого боржника ОСОБА_2 оскільки станом на день смерті останнього проживала разом із ним і у встановленому законодавством порядку не відмовився від спадщини останнього, а відтак вважається такою, що прийняв спадщину.
Відтак, у відповідача, як спадкоємця померлого виникли обов`язки по задоволенню вимоги позивача про повернення боргу в сумі 9560,97гривень.
За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 9560,97 гривень на користь позивача.
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 2481 гривня.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 6 квітня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко