Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 15.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/765/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2023 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

За участі секретаря Моторіної В.А., Орел П.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року, постановлене суддею Остапчук Т.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з питань кіно про стягнення заборгованості по виплаті стипендії,

У С Т А Н О В И Л А :

У липні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного агентства України з питань кіно, в якому просив стягнути заборгованість по виплаті стипендії у розмірі 795 271, 73 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_2 перебував в складі Ради з державної підтримки кінематографії з 06.03.2019 по 06.03.2021 року, яку за розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про утворення Ради з державної підтримки кінематографії та затвердження її складу» від 06.03.2019 року № 202-р було створено. Зазначав, що відповідач мав сплачувати йому, як члену Ради, стипендію щомісяця за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії» у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працезданих осіб, який встановлено Постановою КМУ №588 від 26.07.2018 року.

Вказував, що з квітня по грудень 2019 року, а також за січень 2020 року, у відповідача існує заборгованість по виплаті стипендії позивачу в розмірі 678 685 грн., яку ОСОБА_2 просив стягнути з Державного агентства України з питань кіно та відповідно до ст. 625ЦК України, інфляційні витрати у розмірі 79 707,82 грн. та 3% річних у розмірі 36 878,91грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного агентства України з питань кіно про стягнення заборгованості по виплаті стипендії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 04.02.2022 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування зазначає, що відносини щодо функціонування Ради, а також виплати щомісячної стипендії її членам та порядку її виплати виникли з нормативно-правових актів, що регулювали відносини між особою та державою в певній сфері суспільних відносин, які були чинними та діяли до початку функціонування Ради, яка виконує свої функції з квітня 2019 року.

Вказує, що закон не може обмежувати право на стипендію, вона не залежить від розміру бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів, а тому підлягає виплаті, незважаючи на те, чи передбачені кошти на це у бюджеті на момент виникнення такого права .

Також зазначає, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність бюджетних асигнувань або відсутність механізму виплати як на причину невиконання своїх зобов`язань, навіть після отримання коштів та створення механізму виплати.

У суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, що викладені в ній.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності повноважень у відповідача як розпорядника бюджетних коштів на сплату стипендії у зв`язку з відсутністю необхідних норм в бюджетному законодавстві України у 2019 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 06.03.2019 року розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про утворення Ради з державної підтримки кінематографії та затвердження її складу» від 06.03.2019р. № 202-р було утворено Раду з державної підтримки кінематографії та затверджено її склад: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Станом на дату призначення членів Ради з державної підтримки кінематографії (06.03.2019 року) Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії в редакції станом на 06.03.2019 року не передбачав виплату стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 року № 588 «Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії» затверджено Порядок виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії та установлено, що розмір щомісячної стипендії кожному членові Ради з державної підтримки кінематографії становить 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі, встановленому станом на 1 січня календарного року.

Відповідно до затвердженого порядку виплати стипендії членам Ради з державної підтримки кінематографії члени Ради за виконання своїх функцій отримують плату - стипендію. Виплата стипендій членам Ради здійснюється щомісяця не пізніше ніж 15 числа за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою "Державна підтримка кінематографії". Держкіно перераховує стипендії членам Ради на їх особисті банківські рахунки. У разі дострокового припинення Кабінетом Міністрів України відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону України "Про державну підтримку кінематографії в Україні" повноважень члена Ради виплата стипендії припиняється з місяця, що настає за місяцем припинення повноважень. Член Ради не отримує стипендію у разі, коли у попередньому місяці він не брав участі у засіданнях Ради без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи позивач був обраний членом Ради з державної підтримки кінематографії та входив до її складу, виконуючи покладені на нього обов`язки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1173 «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки кінематографії» стипендії членам Ради з державної підтримки кінематографії виплачуються у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2018 р. № 588 "Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії"

Судом встановлено, що позивач перебував у складі Ради з державної підтримки кінематографії з 06.03.2019 року , тобто , починаючи з квітня 2019 року йому повинна була бути виплачена стипендія у разі, якщо він брав участь у засіданнях Ради .

Законом України "Про державну підтримку кінематографії в Україні" не передбачено жодного обмеження щодо виплати стипендії у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Відповідно до ст.. 509 ЦК України та ст.. 11 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

3. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, колегія суддів вважає, що з моменту утворення Ради та початку виконання членом Ради своїх обов`язків у відповідача виникло зобов`язання оплачувати виконувану ним роботу в розмірах та на умовах, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 року № 588 «Деякі питання виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії» та затвердженого Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії»

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати від видатків бюджету. Так , в Рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної та правової держави.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчи виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинні (пункт 23). У пункті 26 цього рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причини невиконанйя своїх зобов`язань.

ЄСПЛ у пункті 48 рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Бакалов проти України» та в пункті 40 рішення від 18 жовтня 2С року у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, що викладено в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 3-77гс17, , а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 12-46гс18.

За таких обставин колегія суддів вважає, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Позивач вказав, що йому не сплачено стипендію з квітня 2019 року по грудень 2019 року в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто по 67 235 гривень щомісячно та за січень 2020 року в розмірі 73 570 гривень, що в загальному розмірі становить 678 685 гривень.

Однак, як вбачається із протоколів засідань Ради з державної підтримки кінематографії від 11 квітня 2019 року у червні 2019 року ОСОБА_2 був відсутній на одному із двох засідань, а тому колегія суддів вважає, що йому повинно бути виплачено стипендію в розмірі 33617, 5 гривень, тобто половину від 67 235 гривень, 13 грудня 2019 року ОСОБА_2 також був відсутній на одному із двох проведених засідань, тому колегія вважає, що стипендія повинна бути сплачена за грудень 2019 року у розмірі 1/2 частини, а семе 33617, 5 гривень, у листопаді 2019 року ОСОБА_2 був присутній на одному із трьох засідань Ради, том у колегія суддів стягує лише 1/3 частину місячної стипендії у розмірі 22 411, 60

Таким чином , колегія суддів стягує з відповідача на користь позивача за період роботи Ради з квітня 2019 року по січень 2020 року 622 656 гривень стипендії.

Оскільки відповідачем не виконано грошове зобов`язання перед позивачем, то колегія суддів вважає , що вимоги позивача про застосування ст.. 625 ЦК України також підлягають задоволенню, та підлягають стягненню інфляційні нарахування у розмірі 75 508 гривень та 3 % річних у розмірі 36 878 гривень 91 коп.

Так як суд частково задовольняє вимоги позивача, то з відповідача на його користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 18 680 гривень .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного агентства України з питань кіно на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті стипендії у розмірі 622 656 гривень, інфляційні витрати у розмірі 75 508 гривень та 3% річних у розмірі 18 680 гривень, та судовий збір у розмірі 19 881 гривні 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2023 року.

Суддя - доповідач:

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...