25.09.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/152/21
Провадження № 2/533/183/23
(за правилами позовного провадження)
25 вересня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,
за участю: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» до ОСОБА_1 , про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою та її повернення у відання держави,
16 червня 2021 року керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Печенізького районного суду Харківської області розглянувши позовну заяву керівнику Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили:
- розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою за № 01-13 від 03.01.2013, укладений між ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ОСОБА_1 за актом приймання-передачі повернути лісову ділянку загальною площею 1,8 га, яка розташована в кварталі 145, виділі 11,1 площею 0,02 га, 7.1. площею 1,78 га Печенізького лісництва ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» на території Печенізької селищної ради Чугуївського району постійному лісокористувачеві ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» у стані придатному для використання її в лісогосподарських цілях, відповідно до договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою за №01-13 від 03.11.2013 шляхом звільнення від забору (паркану).
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Харківська ОДА із метою захисту прав держави вимушена звернутися до суду з позовом про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, зобов`язання повернути лісову ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона передавалась у користування, у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань.
Ухвалою суду 17.06.2021 справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду 14 грудня 2021 задоволено клопотання керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про призначення судової будівельно-технічної експертизи, призначено експертизу та зупинено провадження по справі.
02.02.2022 надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 територіальна підсудність судових справ підвідомчих Печенізькому районному суду Харківської області змінено на Козельщинський районний суд Полтавської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 цивільну справу розподілено головуючому судді Оксенюк М.М.
Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року вищезазначену цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання 05.05.2023 о 09 годині 00 хвилин.
Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладався.
Ухвалою суду від 03.07.2023 замінено первісного позивача Харківську обласну державну адміністрацію належним позивачем Харківська обласна військова адміністрація.
Ухвалою суду від 10.08.2023 закрито підготовче провадження в цивільній справі. Справа призначена до розгляду.
Окрім цього, відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Прокурор направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключно ( морської ) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Згідно ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і Законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Судом встановлено, на підставі розпорядження голови Харківської ОДА «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування лісами» від 05.11.2012 № 627 (а.с. 24) між ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» та ОСОБА_1 03.01.2013 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою № 01-13 строком на 49 років. (а.с. 14-22). Відповідно до акту прийняття-передачі лісової ділянки в тимчасове довгострокове користування відповідачу передано лісову ділянку площею 1,8 га, для використання корисних властивостей лісу в рекреаційних цілях, розташованої у кварталі 145 виділ 7,1 та виділ 11.1 Печенізького лісництва ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» на території Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області.
За умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання використовувати лісову ділянку у порядку, встановленому договором та законодавством, дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташовані лісові ділянки, забезпечувати охорону та захист лісових насаджень, не допускати незаконних порубок та інших порушень лісового законодавства, аварій та інших подій, що погіршують стан лісової ділянки, не допускати засмічення та забруднення лісової ділянки відходами тощо.
П. 2.2. договору лісова ділянка передається у тимчасове користування без споруд та інших об`єктів.
Пунктом 3.1. договору визначено, що договір укладений на 49 років до 03.01.2062 включно.
П. 5.1. та 5.2. договору сторони домовилися, що після припинення дії договору тимчасовий лісокористувач повертає постійному лісокористувачеві лісову ділянку. У випадку погіршення стану і корисних властивостей лісу з вини тимчасового користувача останній відшкодовує постійному лісокористувачеві збитки та шкоду в порядку та розмірі встановленому чинним законодавством. Після припинення дії договору або у випадку його розірвання тимчасовий користувач передає лісову ділянку постійному лісокористувачеві за актом приймання-передачі в стані, придатному для ведення лісового господарства, з характеристиками, що визначені матеріалами лісовпорядкування на момент закінчення лісокористування.
Сторонами визначено обмеження (обтяження) щодо використання лісової ділянки Згідно п.6.1. договору, на виділену в користування земельну ділянку встановлені спеціальні обмеження, а саме заборона зведення тимчасових споруд і будівель, парканів та інших споруд лінійного типу без згоди постійного користувача, заборона будівництва будь-яких асфальтобетонних доріг та улаштування іншого покриття грунту з використанням будівельних матеріалів, заборона здійснення господарської діяльності, крім безпосередньо пов`язаної з використанням лісової ділянки згідно з умовами договору, заборона проведення будь-яких рубок та інших видів спеціального лісокористування, крім передбаченого договором, без спеціального дозволу.
Відокремлення лісової ділянки тимчасовим лісокористувачем проводиться шляхом встановлення на межах попереджувальних табличок (п.6.3. договору).
Між сторонами договору підписано акт прийняття передачі лісової ділянки за договором довгострокового тимчасового користування лісами згідно якого ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» з виїздом на місце, передав, а ОСОБА_1 , прийняв лісову ділянку із земель лісогосподарського призначення, яке знаходиться у постійному
користуванні ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство», загальною площею 1,8 га (а.с.23).
Робочою групою ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» було проведено обстеження земельної ділянки у кварталі 145 виділ 7,1 та 11.1, за результатами якого складено акт перевірки за додержанням вимог законодавства у сфері лісового господарства від 09.06.2021 (а.с. 26) та встановлено, що лісова ділянка, виділена на підставі договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13 та використовується відповідачем із наступними порушеннями п.6.1 договору та ст. 20 ЛК України, а саме:
- вхід на територію, здійснюється через металеві, капітальні ворота, які на постійній основі, та на момент огляду зачинені на кодовий замок, тим самим вільний доступ на територію не можливий;
- лісова ділянка огороджена капітальним залізобетонним парканом по периметру висотою 2 метри чим унеможливлює вільний доступ на територію та до водного об`єкта;
- на лісовій ділянці через всю її територію зі сторони траси протягується асфальтобетонна дорога шириною 3 м, завтовшки 200 м.
Перевіркою встановлені факти порушення умов договору № 01-13 довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 та статей 16, 20, 59ЛК України.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
П. 8.4. договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13 передбачено, що його дія припиняється достроково шляхом його розірвання зокрема у випадку систематичного (два і більше разів протягом календарного року) порушення тимчасовим лісокористувачем вимог лісового природоохоронного законодавства, умов цього договору.
Отже, наявні підстави для розірвання договору у судовому порядку.
Відповідно до ст. 1 ЛК України, лісова ділянка - це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.
Ст. 16 ЛК України передбачено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Згідно ст. 18 цього Кодексу, об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.
Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 31 ЛК України, до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері лісових відносин відноситься прийняття рішень про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського ( Автономної Республіки Крим ) значення.
Ст. 65, 67 ЛК України закріплюють, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.
У порядку спеціального використання можуть здійснюватися зокрема використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Ст. 74 ЛК України передбачено, що використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища і природних ландшафтів з додержанням правил архітектурного планування приміських зон і санітарних вимог.
У лісах, що використовуються для відпочинку, лісокористувачі повинні здійснювати роботи щодо їх благоустрою.
Ст. 20 ЛК України передбачені обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування, а саме останні зобов`язані:
1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором;
2) виконувати встановлені обмеження ( обтяження ) в обсязі, передбаченому законом та договором;
3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель;
4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, то перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі;
5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів;
6) не порушувати прав інших лісокористувачів.
Одним із обов`язків відповідача було виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором, зокрема: заборона зведення тимчасових споруд і будівель, парканів та інших споруд лінійного типу без згоди постійного лісокористувача; заборона будівництва будь-яких асфальтобетонних доріг та улаштування іншого покриття грунту з використанням будівельних матеріалів (ст. 20 Лісового кодексу України, п. 6.1. договору).
Враховуючи, п. 4.2 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13, лісова ділянка передана тимчасовому лісокористувачу згідно акту прийому-передачі.
Тобто, з моменту дотримання певних умов передбачених договором, лісова ділянка вважається такою, що передана відповідачу, внаслідок чого останній зобов`язаний був використовувати її в рекреаційних цілях.
Натомість, відповідач з моменту отримання лісової ділянки у користування, порушив істотні умови договору. Також, не звертався із запитами щодо режиму та порядку використання лісової ділянки, пропозиціями стосовно внесення змін, перегляду чи розірвання договору.
З огляду на те, що лісова ділянка використовується з установленими чинним законодавством обмеженнями, будь-яка діяльність, яка впливає або може вплинути на стан такої території, повинна бути узгоджена із відповідальними особами, зокрема власником лісів, який реалізує правомочності володіння, користування та розпорядження лісами та постійними лісокористувачами, що згідно ст. 19 ЛК України забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, ведуть лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснюють використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» рекреаційними зонами є ділянки суші і водного простору, призначені для організованого масового відпочинку населення і туризму.
Всі ліси, придатні для організації в них відпочинку та оздоровлення, є рекреаційними, їх використання обумовлене наявністю унікальних природних комплексів з відповідними ландшафтами, багатими рослинним і тваринним світом, а також впливом цілої низки соціально-економічних і медико-біологічних факторів.
Рекреаційне лісокористування - це сукупність явищ, що виникають у зв`язку з експлуатацією лісу для туризму і відпочинку. Сутність його полягає у двосторонньому зв`язку: вплив лісу на відпочиваючих і відпочиваючих на ліс.
Так, право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону (ст. 8 ЛК України).
Рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим ) значення приймаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями (ст. 31 Лісового кодексу України).

Отже, вищевказаною бездіяльністю щодо порушення розпорядження голови облдержадміністрації Відповідачем порушуються права та законні інтереси Харківської обласної державної адміністрації як розпорядника (власника) виділеної лісової ділянки.

Таким чином, відповідачем порушено Правила використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 14.08.2012 № 502, Лісовий кодексу України та договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13.

Відповідачем порушено умови договору, а саме на території виділеної лісової ділянки: поставлено металеві, капітальні ворота, на постійній основі, які зачинені на кодовий замок; лісова ділянка огороджена капітальним залізобетонним парканом по периметру висотою 2 метри чим унеможливлює вільний доступ на територію та до водного об`єкта; на лісовій ділянці через всю її територію зі сторони траси протягується асфальтобетонна дорога шириною 3 м, завдовжки 200 м.

Відповідно до листа ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» №01-08/275 від 15.06.2021, вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 направлялася вимога від 30.04.2021 про приведення користування лісовою земельною ділянкою, у відповідність до умов договору та вимог чинного законодавства, шляхом демонтажу паркану, і забезпечення вільного доступу на лісову земельну ділянку громадян та лісової охорони, а також демонтажу об`єктів капітального будівництва. Також аналогічна вимога направлялась відповідачу і у 2020 році. Проте на теперішній час ці вимоги залишаються не виконаними (а.с.37).

П.п а, б п. 8.4 договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою передбачено, що його дія припиняється достроково шляхом його розірвання зокрема: за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою обов`язків, передбачених договором…., та у випадку систематичного (два і більше разів протягом календарного року) порушення тимчасовим лісокористувачем вимог лісового та природоохоронного законодавства умов цього договору.

П. 9.6 договору визначає, що спори та розбіжності, що виникають між сторонами за договором або у зв`язку, з ним, вирішуються шляхом переговорів. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку.

Ст. 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме : зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України проголошує принцип обов`язковості договору. Іншими словами ЦК закріплює принцип непорушності досягнутих сторонами правочину домовленостей, а відтак і закріплених в договорі відповідних умов.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Також, згідно п.п. к п.7.4 договору від 03.01.2013 № 01-13, відповідач зобов`язаний після закінчення терміну дії договору або у випадках його розірвання повернути лісову ділянку протягом 10 днів із дати розірвання постійному лісокористувачеві у стані, придатному для потреб лісового господарства, і відшкодувати у повному обсязі шкоду та збитки, якщо стан лісової ділянки не відповідає лісогосподарським вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13 та лісовим законодавством.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 4 540,00 грн.

Керуючись ст. 141, 247, 258-259, 265, 352,354 ЦПК України, ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: Харківської обласної військової адміністрації, Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» до ОСОБА_1 , про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою та її повернення у відання держави задовольнити.

Розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 03.01.2013 № 01-13, укладений між постійним лісокористувачем - Державним підприємством «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» (63513, Харківська область, Чугуївський район, смт. Кочеток, вулиця Чугуївська, 58, код ЄДРПОУ 00993069) та тимчасовим лісокористувачем громадянином ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати громадянина ОСОБА_1 привести лісову ділянку площею 1,8 га, розташовану в кварталі 145, виділ 7.1 площею 1,78 га та виділ 11.1 площею 0,02 га Печенізького лісництва Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» в адміністративних межах Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області, у стан, не гірший порівняно з тим, у якому вона передавалась у тимчасове користування.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури (код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, розрахунковий рахунок ІВАN:UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540,00 гривень (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити позивачу, що має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Оксенюк