Справа № 202/8548/22
Провадження № 2/202/544/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі

цивільну справу № 202/8548/22 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

завданої внаслідок кримінального правопорушення, -

за участю:

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

відповідача ОСОБА_2

представника позивача адвоката Коваленка В.С.

представника відповідача адвоката Ведмєдєва В.Л.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що ОСОБА_2 , яка була обвинувачена у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, але звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0000229, яке закрите на підставі п.1 ч1 ст.49 КК України, 14.09.2020 приблизно о 20 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Гулі Корольової, біля будинку №7 зустріла її, ОСОБА_1 , та підійшла до неї з метою з`ясування особистих стосунків. Під час розмови, на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на умисне спричинення їй, ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

В той же день, приблизно о 20 год. 21 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у вищевказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшла до ОСОБА_1 та стоячи обличчям до неї, правою та лівою рукою почала дряпати обличчя останній своїми нігтями, а також завдала ОСОБА_1 , не менш ніж 5 ударів, правою та лівою рукою в область її обличчя.

Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, стоячи обличчям до неї, ОСОБА_1 , знову почала хаотично завдавати останній не менше 6 ударів правою та лівою ногою в область ніг ОСОБА_1 .

Внаслідок протиправний дій ОСОБА_3 їй, ОСОБА_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: п`яти саден: в проекції правої величної дуги, в скроневій області праворуч, в проекції тіла нижньої щелепи та на підборідді праворуч; шести синців: на передній поверхні лівої гомілки в середній та нижній третинах, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах про що свідчить висновок судово-медичного експерта №2573 від 15.09.2020, за який вона сплатила 203 грн. 60 коп., а цей платіж у свою чергу є одним із збитків, яких вона зазнала потерпіла у зв`язку із вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У зв`язку з вказаними протиправними діями відносно неї, вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через нецензурне висловлювання в її бік, тобто словесні образи, це дії, які не притаманні тому способу життя, яке вона веде, а завданні тілесних ушкоджень, спричинили порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 50 000 грн.00 коп.

Крім того, вона зверталася до психолога з метою відновити свій психологічний стан, який був пригнічений, а саме вона відчувала емоційну нестабільність, депресивний та тривожний стан, безсоння і стрес. За послуги психолога нею було сплачено 8 000 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 також понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 22, 23, 1166, 1195 ЦК України, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 00 коп., матеріальну шкоду у розмірі 8 203 грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп.

19.12.2022 по справі відкрите спрощене позовне провадженні та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

02.02.2023 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов з якого випливає, що позовні вимоги вона не визнає у повному обсязі з тих підстав, що її не визнавали винною у вчиненні кримінального правопорушення, а кримінальне провадження за фактом конфлікту між нею та ОСОБА_1 закрите 28.09.2022 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з закінченням строків давності та її звільнено від кримінальної відповідальності.

Той факт, що вона погодилась на закриття кримінального провадження щодо неї свідчить лише про те, що вона не реалізувала свого права доводити свою невинуватість, оскільки це є саме правом, а не обов`язком.

Також зазначила, що закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків є обов`язком суду, а не правом, а отже суд не вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки означене питання може бути вирішено виключено при ухваленні вироку суду.

Відтак, підстав звільнення від доказування у ОСОБА_1 немає.

Щодо матеріальної шкоди зазначила, що надані позивачем квитанції про оплату послуг психолога не підтверджують той факт, що її психологічний стан потребував стабілізації чи поновлення, не надано доказів того, що цей стан змінився саме внаслідок конфлікту з ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернулась через мережу Інтернет і нібито онлайн проходила терапію з 01.09.2021 по 28.02.2022, тобто вперше вона звернулася за власною ініціативою до психолога лише через рік після інциденту з ОСОБА_2 , а відтак надані позивачем довідка та квитанція жодним чином не підтверджують факт того, що до психолога вона звернулася саме у зв`язку з конфліктом з відповідачем.

Щодо моральної шкоди зазначила, що завдання такої шкоди та її розмір позивачем не доведені, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи викладене просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

15.02.2023 представник позивача адвокат Коваленко В.С. подав відповідь на відзив у якій зазначив, що в даній справ не підлягають доказуванню обставини, які були встановлені безпосередньо у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , зокрема в якому визначено спосіб, ступінь, а також характер вчиненого. Факт закриття кримінального провадження не є підставою звільнення ОСОБА_2 від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду ОСОБА_1 . Щодо проходження ОСОБА_1 терапії у психолога зазначив, що вона проходила її у приміщенні психолога і розпочала через 2 днів після побиття, а саме з 16.09.2020 по 16.10.2020, а в період з 01.09.2021 по 28.02.2022 ОСОБА_1 проходила індивідуальну онлайн терапію, а це в свою чергу спростовує доводи відповідача про те, що вона проходила вказану терапію через рік після кримінального правопорушення. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

20.02.2023, перед початком розгляду справи по суді, ОСОБА_2 заявила клопотання про виклик свідків та витребування доказів, а саме матеріалів кримінального провадження №0000229. Клопотання судом задоволені.

10.03.2023, перед початком розгляду справи по суті, представником позивача адвокатом Коваленком В.С., заявлене клопотання про виклик свідків. Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коваленко В.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 додатково пояснила суду, що конфлікт між нею та ОСОБА_2 є наслідком конфлікту між їх чоловіками, який мав місце під час святкування дня народження. ОСОБА_2 тоді втрутилась в конфлікт. Через деякий час конфлікт було вичерпано. 14.09.2020 ОСОБА_2 підійшла до неї, вона була дуже схвильована та збуджена. Почала погрожувати їй та залякувати її. Вона відвернулася від неї, але ОСОБА_2 дуже сильно вдарила в спину і у неї все випало з рук. Вона повернулась до ОСОБА_2 та відштовхнула її від себе, але ОСОБА_2 ще більше почала нервувати та почала наносити їй удари руками та ногами. Вдарила по обличчю, розбила губу, нанесла пару ударів по ногам ногами. Розшарпала шию. По обличчю було 5 ударів та 5 ударів по ногам. Після побиття вона перебувала у шоці. 15.09.2020 пройшла освідування Після вказаних подій її емоційний стан значно погіршився, вона не могла спати, відчувала страх вийти на вулицю. Боялася за себе та чоловіка з дітьми. Замкнулася у собі. У зв`язку з викладеним звернулася по допомогу до психолога. Також їй допомогло те, що вона працювала, чоловік проводжав та зустрічав її з роботи. Квитанцій про оплату послуг психолога за перший місяць немає.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Ведмєдєв В.Л. проти задоволення позову заперечували з викладених у відзиві на позов підстав. Просили у його задоволенні відмовити.

Додатково відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що 14.09.2020 приблизно о 20 год . хв. на вулиці вже було темно. Вона не зрозуміла як розпочався конфлікт між нею та ОСОБА_1 . Зазначила, що йшла по дорозі та зустріла ОСОБА_1 , але до неї не підходила. ОСОБА_1 їй щось сказала і почався конфлікт. ОСОБА_1 вдарила перша. У неї була істерика. Вона влаштувала виставу. ОСОБА_1 порвала їй футболку, пошарпала шию. Ніяких ударів позивачу вона не наносила, а лише відштовхнула її від себе. Вона також зверталася до поліції, але доля її заяви їй невідома. Крім того, вона взагалі не впевнена, що у ОСОБА_1 були якісь пошкодження, а якщо і були, то вони могли бути завдані її чоловіком алкоголіком.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , показала суду, що була подругою як ОСОБА_5 так і ОСОБА_6 . Займались разом волонтерством. 14.09.2020 вони усі разом роздавали воду на вулиці Гулі Корольової. Коли завершили адміністратор роздав усім морозиво і тут вона побачила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпочалась бійка. ОСОБА_7 била в спину ОСОБА_8 і у неї випало з рук 2 морозива. ОСОБА_7 кричала «залиш нашу родину у спокої». Виражалася нецензурною лайкою. Спочатку свідок подумала, що відбувається сварка між дружиною та коханкою. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побачили її то припинили бійку. Поліцію викликав чоловік ОСОБА_5 . Також свідок показала, що бачила як ОСОБА_6 наносить руками удари ОСОБА_5 по обличчю. ОСОБА_8 держав чоловік ОСОБА_6 . Через деякий час вона спілкувалася зі ОСОБА_5 і вона була у шоковому стані. Відчувала страх. Мала намір навіть змінити місце мешкання. До конфлікту ОСОБА_8 була відкрита до спілкування, а потім замкнулася у собі. Її стан змінився.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що є подругою ОСОБА_1 . Про бійку їй стало відомо наступного дня, тобто 15.09.2020 від самої ОСОБА_1 , вона їй зателефонувала та розповіла. Після конфлікту з ОСОБА_6 у Стрюковської почалась істерика, вона плакала, вживала лікарські засоби. Вона перестала виходити на вулицю. Почала працювати з психологом. Її поведінка змінилася.

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що є подругою ОСОБА_1 . Безпосередньо бійку вона не бачила, але бачила, що емоційний стан ОСОБА_1 змінився, вона зверталася до психолога, вона стала закритою та постійно казала, що відчуває страх за дітей, чоловіка та себе.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що знайома як з ОСОБА_6 так і зі Стрюковською. Раніше вони усі разом дружили сім`ями. Бійку між ними вона не бачила, але зі слів ОСОБА_2 їй відомо, що ОСОБА_1 несподівано напала на неї та вдарила ногою, схопила за руку, в неї випало морозиво. Також вона спілкувалася з ОСОБА_8 , але намагалася з нею не конфліктувати та не бажала вникати в суть того, що сталося. ОСОБА_8 вона побачила десь через день два після бійки та ніяких тілесних ушкоджень на неї не побачила.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що саму бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не бачив, але йому відомо, що конфлікт між ним був ще до неї. ОСОБА_8 має образу на ОСОБА_13 . І наскільки йому відомо саме ОСОБА_8 підійшла до ОСОБА_14 та відштовхнула її.

У судовому засіданні оглянуті матеріали кримінального провадження №0000229 та матеріали судової справи №202/6005/22.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2020 приблизно о 20 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зустріла ОСОБА_1 , та підійшла до неї з метою з`ясування особистих стосунків. Під час розмови, на грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

В той же день, приблизно о 20 год. 21 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у вищевказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшла до ОСОБА_1 та стоячи обличчям до неї, правою та лівою рукою почала дряпати обличчя останній своїми нігтями, а також завдала ОСОБА_1 , не менш ніж 5 ударів, правою та лівою рукою в область її обличчя.

Налі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій умисел, стоячи обличчям до ОСОБА_1 , знову почала хаотично завдавати останній не менше 6 ударів правою та лівою ногою в область ніг ОСОБА_1 .

Згідно висновку експерта №2807е від 08.11.2021, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000229, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: п`яти саден: в проекції правої величної дуги, в скроневій області праворуч, в проекції тіла нижньої щелепи та на підборідді праворуч; шести синців: на передній поверхні лівої гомілки в середній та нижній третинах, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній та середній третинах про що свідчить висновок судово-медичного експерта №2573 від 15.09.2020, за який вона сплатила 203 грн. 60 коп., а цей платіж у свою чергу є одним із збитків, яких вона зазнала потерпіла у зв`язку із вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

За характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

06.10.2020 за вказаним фактом було зареєстроване кримінальне провадження №0000229.

09.09.2022 ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

09.09.2022 досудове розслідування завершене та 09.09.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000229 скеровано до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

19.09.2022 під час судового розгляду кримінального провадження №0000229 захисником ОСОБА_2 адвокатом Ведмєдєвим В.Л. подано клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

28.09.2022 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000229 закрите.

Відтак, в даній справі передумовою закриття кримінального провадження і звільнення відповідача від кримінальної відповідальності було те, що вона вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України 14.09.2020, тобто закінчилися строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження закрите по нереабілітуючим підставам.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні була визнана ОСОБА_1 .

Приписами ч.6 ст.82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, у даній справі не підлягає доказуванню факт того, що 14.09.2020 приблизно о 20 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 завдала ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, але від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, звільнена у зв`язку із закінченням строків давності.

Показання допитаних у судовому засіданні свідків вказані обставини також не спростовують.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ст.22 ЦПК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Обґрунтовуючи наявність збитків у розмірі 8 203 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що в результаті протиправних дій щодо неї, вона змушена була проходити терапію у психолога.

На підтвердження позовної вимоги про наявність підстав для відшкодування збитків (матеріальної шкоди), позивач ОСОБА_1 надала довідку психолога та банківській квитанції, які датовані 01.09.2021, 10.09.2021, 16.09.2021, 30.09.2021, 12.10.2021, 22.10.2021, 29.10.2021, 19.11.2021, 26.11.2021, 20.12.2021, 24.12.2021, 28.12.2021, 05.01.2022, 14.01.2022, 28.01.2021.

Відповідно до статей 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення збитків (майнової шкоди), оскільки подані нею докази, зокрема довідка та квитанції, самі по собі не є належними доказами у справі.

При цьому вони датовані 2021 роком, тобто через рік після завдання легких тілесних ушкоджень, що виключає можливість суду встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_2 та витратами, які ОСОБА_1 зробила.

Відтак, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, окрім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (ч.1 та ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. 00 коп. на позивач ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку з протиправними діями відносно неї з боку ОСОБА_2 , вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через нецензурне висловлювання в її бік, тобто словесні образи, це дії, які не притаманні тому способу життя, яке вона веде, а завдання тілесних ушкоджень, спричинили порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя.

Вказані твердження позивача знайшли своє підтвердження у показаннях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , та не спростовані показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом беззаперечно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивача, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 20 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 340 грн. 99 коп.

Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача, до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп. Відповідач заяву про зменшення вказаних витрат не подавав.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу суду надані наступні документи: договір про надання правової допомоги від 26.09.2022; квитанція від 19.09.2023 на суму 12 000 грн. 00 коп., а також детальний опис наданих адвокатом послуг.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 26.09.2022, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 4 123 грн. 20 коп., тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 10,12,13, 137, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 123 грн. 20 коп. (чотири тисячі сто двадцять три грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 340 грн. 99 коп. (триста сорок грн. 99 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений суддею 05.10.2023

Суддя А. О. Михальченко