УХВАЛА

14 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 130/1649/22

провадження № 61-15222ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кучер Вячеслав Миколайович, про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, у якому просили визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 ), виселити її із цього помешкання.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 лютого 2023 року на задоволення клопотання представника позивачів адвоката Кучера В. М. позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 у частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишений без розгляду.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2023 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_2 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2023 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

19 липня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє адвокат Кучер Вячеслав Миколайович, про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі є істотна для справи обставина, що не була встановлена судом, не була і могла бути відома позивачам на час розгляду справи у суді першої інстанції (пункт перший частини другої статті 423 ЦПК України). Лише 15 червня 2023 року позивачам стало вперше відомо про наявність у відповідачки на праві власності житла і така обставина має істотне значення для правильного, законного вирішення справи. Натомість апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що спірне житло в смт Браїлів є «єдиним місцем проживання ОСОБА_3 і внаслідок виселення вона стане безхатченком».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 року відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що обставина, на яку посилаються позивачі, не є нововиявленою обставиною і не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не можуть бути підставою для його скасування у порядку його перегляду за нововиявленими обставинами.

20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 23 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відмовляючи у задоволенні заяви позивачів про перегляд за нововиявленими обставинами про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 рокуза нововиявленими обставинами апеляційний суд, правильно виходив з того, що обставини, на які посилалися заявники, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки 20 червня 2023 року до суду апеляційної інстанції стороною позивачів була надана довідка про наявність у ОСОБА_3 придбаного будинку. Такий доказ апеляційний суд не прийняв, пославшись на норми статей 83, 44, 367 ЦПК України, як такий, що наданий суду апеляційної інстанції без додержання порядку та строку його подання. Суд вказав, що стороною позивачів не надано доказів неможливості подання вказаного документа до суду першої інстанції з причин, які об`єктивно не залежали від позивачів.

Наведені заявником у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими та по своїй суті зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником норм законодавства України та не спростовують правильність висновків суду попередньої інстанції.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Кучер Вячеслав Миколайович, про перегляд постанови Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов