ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 листопада 2023 року м. Чернівці Справа № 726/2136/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Укрвторресурси Буковина» задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, а також клопотання про звільнення апелянтів від сплати судового збору.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 листопада 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ній недоліків, а саме виконання вимог п.3 ч.2 та п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлена у встановленому законом порядку на зазначену представником апелянтів електронну адресу 13.11.2023 року та доставлена того ж дня о 09:59:27 до електронної скриньки.

На виконання вимог ухвали суду на адресу Чернівецького апеляційного суду 24.04.2023 року надійшла заява про усунення недоліків, де представник апелянтів зазначає, що ВП ВС у постанові від 21.03.2018 року (справа №761/24881/16-ц) сформувала висновок, що порушені права споживачів можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Провадження №22-ц/822/953/23

Наголошує, що спірні правовідносини виникли щодо оплати житлово-комунальних послуг і на них розповсюджується дія ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Про захист прав споживачів», а від так, незалежно від того, в якому процесуальному статусі перебувають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (відповідачі чи позивачі), вони звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях судового процесу.

Крім того, судовий збір в розмірі 4026 грн є не справедливим, необґрунтованим та покладається на відповідачів, які є слабкою стороною у спірних правовідносинах.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (ст.129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Згідно приписів ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Щодо розміру судового збору.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат та справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору на час подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2684 грн, а при подання апеляційної скарги на рішення суду вказана ставка сплачується з врахуванням 150%.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги та його розмір, згідно ЗУ «Про судовий збір» поставлена в залежність від суми сплаченого збору (або яка підлягала сплаті) за подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У п.53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Щодо застосування положень ЗУ «Про захист прав споживачів».

Стаття 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначає, що послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17).

Відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

У ст.5 ЗУ «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст.5 ЗУ «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Тобто, ст.5 ЗУ «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги.

Разом з цим, відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду зазначила, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Власне, зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 21.03.2018 року (справа № 761/24881/16) на яку покликається представник апелянтів.

Аналогічний висновок міститься в постанові ВС від 14.09.2022 року, справа №726/2136/23.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях розгляду справи, якщо вони є позивачами у справі про захист їх порушених прав.

Разом з цим, зазначені позиції та висновки касаційного суду не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки апелянти є відповідачами у справі за позовом ТОВ «Укрвторресурси - Буковина» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, тому в розумінні ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» не звільняються від сплати судового збору.

За вказаних обставин стороною апелянта не виконано вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху з підстав невідповідності такої вимогам п.3 ч.2 та п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України.

Частиною 2 ст.357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.185, ч.6-8 ст.357 ЦПК України у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (ч.7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2023 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк