Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/297/23
Єдиний унікальний №733/990/23
Рішення

Іменем України

15 листопада 2023 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі: О.П. Щур,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовногопровадження в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», співвідповідачі: Філія «ВЕРТІЇВСЬКА ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», співвідповідачі: Філія «ВЕРТІЇВСЬКА ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги мотивувала тим, що 23 грудня 2020 року відповідно до Наказу № 16-к від 22.12.2020 була призначена на посаду сторожа у Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Наказом начальника Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 16-к від 30.07.2021 року її було звільнено з посади сторожа філії «Ічнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності, проте на день звільнення філія «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» не повідомила її про скорочення, не нарахувала та не виплатила заробітну плату за період з 23.12.2020 року по 30.07.2021 року.

Після звільнення з посади позивачка неодноразово зверталася до директора філії «Ічнянський райавтодор» з проханням виплати їй заробітної плати в добровільному порядку, після чого 01.03.2023 року ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України було здійснено нарахування та часткову виплату позивачці заробітної плати в сумі 1000 грн., а 21.04.2023 року сплачено на користь позивачки грошові кошти у сумі 7645,61 грн.

Оскільки відповідач нарахував та виплатив заробітну плату з порушенням строків, зазначених в ст. 116 КЗпП України, просить стягнути з філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на її користь середній заробіток за час затримки за 6 місяців розрахунку при звільненні в сумі 39788,28 грн., а також стягнути з філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на її користь судові витрати по сплаті судового збору.

06 липня 2023 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

24 липня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника співвідповідача ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Реус О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що згідно постанови від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звернутися до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи свої права, що, зокрема, вимагає ч. 13 ЦК України, не допускаючи дій особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Якщо відповідальність роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні не обмежена в часі та не залежить від простроченої заборгованості, то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим стосовно роботодавця, а також стосовно третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру застосовуваного судом заходу відповідальності може призводити до об`єктивно нерозумних і несправедливих наслідків. Суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника. Також вказує, що є не зрозумілою поведінка позивачки, яка чекала протягом 2 років (з 30.07.2021 року) для того, щоб звернутися до суду із позовом, тоді як повний розрахунок з останньою було здійснено 21.04.2023 року, а позов до суду подано 30.06.2023 року, а тому дії позивача свідчать про зловживання своїми правами. В зв`язку з наведеними обставинами просить суд при винесенні рішення по справі зменшити суму середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні ОСОБА_1

27 липня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника позивачки ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якому остання вказує, що так як роботодавець не надав працівникові довідку про фактичний розрахунок, днем фактичного розрахунку позивач вважає останню виплату згідно виписки з банківського рахунку 21 квітня 2023 року та з цього випливає, що якщо днем фактичного розрахунку вважати дату останньої виплати працівникові, а саме, 21.04.2023 р., то тримісячний термін для звернення до суду витримано згідно законодавства. Зазначає, що позивачка протягом майже 2 років чекала на виплату їй заробітної плати від роботодавця, що було також пов`язано з вторгненням російської федерації на територію України, а тому вважає недоцільним зменшення суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, позов підтримує повністю та просить його задовільнити у повному обсязі.

03 серпня 2023 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшло заперечення проти відповіді на відзив від представника ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» Реус О.О., в яких останній вказує, що не погоджується з поясненнями представника позивачки, наведеними останньою у відповіді на відзив. Стосовно тримісячного строку звернення до суду зазначає, що позивачка дізналася про порушення свого права в день свого звільнення, оскільки не отримала належні їй суми виплат. Крім того, впродовж 2022-2023 років позивачка чотири рази зверталася до суду із заявами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку (справи № 733/442/22, № 733/84/23, № 733/514/23, № 733/554/23), але з різних підстав не доводила їх до судового розгляду, що свідчить про те, що позивачка свідомо затягувала розгляд справи по суті, а тому підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позов.

31 серпня 2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява-клопотання про внесення змін до позовної заяви та заява про уточнення позовних вимог, в яких остання просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Чернігів, вул. Київська, 17, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 39788 гривень 28 копійок, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2023 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про уточнення та зменшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», співвідповідачі: Філія «ВЕРТІЇВСЬКА ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник відповідача ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме: в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Наказу № 16-к від 22.12.2020 року ОСОБА_1 23 грудня 2020 року була призначена на посаду сторожа у філії «Ічнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (а.с. 7, зворот).

Наказом начальника Філії «ІЧНЯНСЬКИЙ РАЙАВТОДОР» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 16-к від 30.07.2021 року, ОСОБА_1 30.07.2021 року звільнено з посади сторожа філії «Ічнянський райавтодор» ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності (а.с. 7-8).

Заборгованість по заробітній платі фактично була виплачена ОСОБА_1 ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» двома платежами від 01.03.2023 року в сумі 1000,00 гривень та 21.04.2023 року в сумі 7645,61, що підтверджується копією довідки АТ КБ «Приватбанк» від 28.06.2023 року (а.с. 9).

Представником позивачки у позовній заяві на підставі виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування від 16.06.2023 року (а.с. 10) наведено розрахунок з 30 липня 2021 року по 30 січня 2022 року, згідно з яким розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 39788,28 грн. (315,78 грн. середнього заробітку ? 126 робочих днів за 6 місяців): заробітна плата ОСОБА_1 за травень 2021 року становить 6000 грн. 00 коп., за червень 2021 року 6000 грн. 00 коп.; кількість робочих днів за травень та червень 2021 року становить 38 днів. Середньоденна заробітна плата складає 315 грн. 78 коп.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум, що зазначено у правовій позиції Верховного суду України у справі 6-144ц13 від 29 січня 2014 року, яка враховується судом відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника визначається згідно ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року з наступними змінами передбачено нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Оскільки фактично розрахунок із ОСОБА_1 було проведено 21 квітня 2023 року, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на її користь компенсації за затримку розрахунку за період з 30 липня 2021 року по 30 січня 2022 року (6 місяців), в межах заявлених нею позовних вимог в розмірі 39788,28 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Законодавство України не передбачає обов`язок працівника звертатися до роботодавця з вимогою про виплату йому належних платежів при звільненні. Водночас у трудових правовідносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи його права, що, зокрема, вимагає частина третя статті 13 ЦК України, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, та зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

Аналогічний правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/16407/15-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 331/1863/18, від 18 листопада 2020 року у справі № 335/4416/18-ц.

Враховуючи, що сума невиплаченої позивачці заробітної плати позивачці у розмірі 8645,61 грн. була виплачена добровільно до подання позивачкою позовної заяви до суду, суд прийшов до висновку, що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним вище критеріям буде відповідати розмір відповідальності відповідача зменшивши відповідно до визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв щодо можливості суду зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника до 20 000,00 гривень та задовольнити вимоги позивачки частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 50,26% (20000 : 39788 х 100), а тому понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. (а.с. 4), підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 539,59 грн. (1073,60 х 50,26 = 539,59) судового збору.

Керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 13, 81, 89, 141, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 40, 47, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 43 Конституці України, ЗУ «Про оплату праці», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Чернігів, вул. Київська, 17, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ічня Чернігівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Чернігів, вул. Київська, 17, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ічня Чернігівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 539 (п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 59 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ДП «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Чернігів, вул. Київська, 17, 14005, .

Повний текст рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя Т. В. Карапиш