Справа № 346/1685/22
Провадження № 2/346/147/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н. В.

з участю секретаря: Івасів В. В.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності на житло та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Оліградський М.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є чоловіком позивача та батьком відповідача. Вказує, що за життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів сину ОСОБА_1 . Вказує, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в АДРЕСА_1 . Вказує, що позивач зверталась до нотаріуса для видачі їй свідоцтва про право на частку у майні подружжя та на спадщину на нерухоме майно - житловий будинок, однак позивач отримала відмову, оскільки частки померлого голови колгоспного двору та інших членів у майні колгоспного двору не виділено. Вказує, що правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на житловий будинок відсутній. Вказує, що членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року, були: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - голова колгоспного двору; ОСОБА_3 - дружина та ОСОБА_1 - син. Вказує, що майно колгоспного двору належало по 1/3 частки кожному. Зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після померлого, подавши відповідні заяви нотаріусу, як спадкоємець за законом та спадкоємець за заповітом. Представником позивача, адвокатом Оліградським М.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , подано до суду також заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої представник просить визнати за ОСОБА_3 право власності на майно, а саме на: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності, зазначивши, що позов визнає частково і звертається з зустрічним, оскільки також має право на частку спадкого майна та майна колгоспного двору. Зазначив, що визнає позов частково. Вказав, що після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був залишений заповіт, згідно якого він є єдиним спадкоємцем на все спадкове майно після смерті батька. Вказав, що звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову за відсутності правовстановлюючого документу. Вказує, що оскільки його мати ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про відмову від обов`язкової частки в спадщині на його користь, то позивач вважає, що він один повинен успадкувати 2/3 часток спадкового будинку, тому збільшуючи позовні вимоги, просить визнати за ним ОСОБА_1 , право власності на майно, а саме на: 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач за первісним позовом не з`явилася, однак від представника позивача, адвоката Оліградського М.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , попередньо до суду надійшла заява, у якій представник вказує, що ОСОБА_3 визнає вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 в повному обсязі, а саме право ОСОБА_1 на 2/3 частку в житловому будинку, що за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає також, що ОСОБА_3 повинна належати 1/3 частки у вказаному житловому будинку. Просив розгляд справи проводити за відсутності позивача за первісним позовом та її представника.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що первісний позов ОСОБА_3 визнає та просив його задоволити і також вказав, що підтримує свій зустрічний позов і просить його задоволити.

Представник відповідача за первісним позовом, адвокат Романчич М.В., у судовому засіданні просила задовольнити вимоги за первісним та зустрічним позовами повністю.

Представник третьої особи, представник Нижньовербізької сільської ради в судове засідання не з`явилась, однак подала попередньо до суду заяву, у якій зазначила, що просить розгляд справи проводити без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним), його представника, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити, та зустрічний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження вбачається, що 19 листопада 1957 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у с.Великий Ключів, актовий запис №37, після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало « ОСОБА_6 » (а.с.10). З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис №13 (а.с.11). Згідно довідки №385 від 24 березня 2011 року виданої Великоключівською сільською радою вбачається, що ОСОБА_3 , 1940 р.н., прописана в АДРЕСА_1 , проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті і вели спільне господарство (а.с.15). З копії довідки №336 від 24.05.2021 року виданої Нижньовербізькою сільською радою вбачається, що померлому ОСОБА_4 належить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_1 син. На момент смерті ОСОБА_4 в господарстві була зареєстрована ОСОБА_3 дружина. Заповіт від імені померлого ОСОБА_4 посвідчувався за №4 від 09.03.1999 року не скасовувася і не відмінявся (а.с. 16). Як вбачається з виписки з інвентаризаційних матеріалів, ОСОБА_4 як голові колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності виданого 20.06.1989 р. Коломийським РВК на підставі рішення №125 від 14.06.1989 р. належав житловий будинок з господарськимим будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17). Згідно копії заповіту від 09.03.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №4 вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно заповів синові ОСОБА_1 (а.с.81). З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач за первісним позовом ОСОБА_3 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зверталися із заявами до нотаріуса, однак отримали відмову у видачі свідоцтв, згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2022 року та від 15.06.2022 року (а.с.24, 82).

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Склад та вартість майна належним чином підтверджені первісним позивачем (а.с. 18-23, 25-27). Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представником позивача за первісним позовом, адвокатом Оліградським М.В. попередньо подано до суду заяву про визнання зустрічного позову.

Представником позивача за зустрічним позовом, адвокатом Романчич М.В., попередньо подано до суду заяву про визнання первісного позову.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши всі письмові докази по справі, в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом, позовом ОСОБА_3 та позовні вимоги зустрічним позовом, позовом ОСОБА_1 є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності на житло, -слід задовольнити, та слід визнати за ОСОБА_3 , право власності на майно, а саме на: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , також на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , 993 гривні 40 копійок сплаченого судового збору; та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності, - слід задовольнити, та слід визнати за ОСОБА_1 , право власності на майно, а саме на: 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.263, 264, 265, 266, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності на житло, -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на майно, а саме на: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , 993 (дев`ятсот дев`яносто три) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Нижньовербізька сільська рада, про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на майно, а саме на: 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 17.11.2023 року.

Суддя Махно Н. В.