Справа № 471/1017/22
Провадження №2/471/51/23
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Козиревич О.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/1017/22 за позовною заявою фермерського господарства "Обрій" до ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Обрій» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про поновлення договору оренди.

Свій позов обґрунтовує тим, що 11.01.2012 року між позивачем та власником земельної ділянки, відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 8,17 га, з кадастровим номером :03:0000016, терміном на 10 років та який було зареєстровано у відділі Держкомзему Братського району 19.03.2012 року за № 019202012. З моменту укладення договору позивач користується земельною ділянкою та виконує всі зобов`язання за договором. Пунктом 8 Договору передбачено, що після закінчення строку його дії, орендар має переважне право його поновлення на новий строк. 18.02.2022 року позивачем було направлено власнику земельної ділянки лист з повідомленням про намір продовжити умови договору. В передбачений договором термін (один місяць) від власника земельної ділянки не надходило заперечень та не повідомив про своє рішення щодо продовження договору оренди таким чином порушив переважне право позивача на поновлення договору. Тому звертаючись до суду позивач просить суд про визнання за ним переважного права на поновлення договору оренди землі.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові.

Представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що строк дії договору оренди закінчився, відповідач наразі самостійно обробляє свою земельну ділянку, тому відсутні підстави для поновлення договірних відносин між сторонами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11 січня 2012 року між ФГ «обрій» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:0000016, термін дії якого становить 10 років. Даний договір зареєстровано 19 березня 2012 року у відділі Держкомзему Братського району за № 019202012.

Відповідно до п. 8 вказаного Договору термін його дії становить 10 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

20 січня 2022 року відповідач ОСОБА_2 надіслав орендарю в якому зазначив, що не бажає продовжувати договірні відносини з орендарем та має намір обробляти земельну ділянку самостійно (арк..с. 64).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 02.09.2022 року право оренди на вказану земельну ділянку не зареєстроване.

За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом про оренду землі. Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону про оренду землі.

За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону про оренду землі).

За частиною першою статті 14 Закону «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За змістом статті 19 Закону «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Законодавством передбачено різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 Закону про оренду землі по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), повідомивши про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону про оренду землі передумовами виникнення переважного права на поновлення є:

- закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі;

- належне виконання договору орендарем;

- наявність інших осіб, які виявили намір укласти договір оренди цієї ж земельної ділянки.

За змістом частини четвертої статті 33 Закону про оренду землі, умови, на яких договір може бути поновлений, у будь-якому випадку узгоджуються сторонами. Якщо відсутня згода будь-якої сторони (в тому числі орендодавця) щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами.

Такі висновки викладені у постанові ВП ВС від 25.01.2022 року у справі № 143/591/20.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 після закінчення терміну договору оренди землі з ФГ «Обрій» уклав аналогічний договір з іншим орендарем, тому переважне право орендаря на поновлення договору не порушено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову за заявою фермерського господарства "Обрій" до ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі - відмовити.

Позивач - Фермерське господарство "Обрій", місце знаходження: вул. Промислова, 11, смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області, .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: с. Миколаївка Вознесенського району Миколаївської області.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова