Справа № 346/5783/23
Провадження № 2/346/1806/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді П`ятковського В.І.

секретаря Кривюк Д.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 03 листопада 1997 року секретарем виконкому Старогвіздецької сільської ради Коломийського району, відповідно до якого все належне на момент смерті майно спадкодавиця заповіла йому.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Позивач прийняв спадщину після смерті матері та звернувся до державного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавиці на спадкове майно.

Просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідачі в підготовче судове засідання також не з`явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/04-13 передбачено, що «при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами».

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 09 квітня 1992 року, вказане також підтверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів від 06 червня 2023 року № 76978 (а.с. 5, 6)

Згідно довідки секретаря Гвіздецької селищної ради Коломийського району від 13 червня 2023 року № 273/02.2-20 у вказаному будинковолодінні станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані та проживали крім голови колгоспного двору: її син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_2 , онук ОСОБА_3 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що 08 липня 2011 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис за № 16 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 03 листопада 1997 року секретарем виконкому Старогвіздецької сільської ради Коломийського району, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла все належне їй на момент смерті майно позивачу (а.с. 12).

З метою оформлення права на спадщину позивач звернувся із відповідною заявою до державного нотаріуса. Проте, постановою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що право власності на будинковолодіння зареєстровано за головою колгоспного двору та не виділені частки інших членів двору (а.с. 17).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 від 06 липня 2023 року, його загальна площа його складає 79,3 кв.м., житлова 48,4 кв.м.

Згідно звіту про незалежну оцінку від 12 вересня 2023 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 178 800 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, вона не взмозі оформити власність через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті голови двору, а відповідачі, як члени колгоспного двору, не заперечили проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_6 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200 ч. 3, 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителем АДРЕСА_1 - право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті під літерою «А», загальною площею 79,3 кв.м. житловою - 48,4 кв.м. та господарські будівлі і споруди: літню кухню позначену літерою «Б», сарай позначений літерою «В», стодолу позначену літерою «Д», стайню позначену літерою «Е», сарай позначений літерою «Є», гараж позначений літерою «К», вбиральню позначену літерою «Л», криницю позначену «№1» огорожу позначену «№2-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя П`ятковський В. І.