З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/539/23
№пр. 2/384/191/2023
08 листопада 2023 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,
учасник справи:
прокурор Дем`янова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Вільшанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області Антона Клюкіна, який діє в інтересах держави в особі Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградській області, до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, -
Іншого власника нерухомого майна з урахуванням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено.
У відповідності до інформації Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №2897/5/11-28-24-02-06 від 06.06.2023, ОСОБА_1 не є платником орендної плати за вказану земельну ділянку.
Право користування земельною ділянкою виникло у ОСОБА_1 з часу набуття права приватної власності на майно, а саме: будівлі контори, гаражу, навісу, приміщення, наповнюючого відділення, огорожі. Правова підстава виникнення права приватної власності: договір купівлі-продажу нерухомого майна №623 від 23.10.2014.
Окрім того, оскільки на земельній ділянці розміщене майно, що перебуває у власності відповідача, селищна рада позбавлена можливості вільно розпоряджатись вказаною земельною ділянкою з метою отримання доходу у вигляді орендної плати та наповнення місцевого бюджету.
З урахуванням положень Податкового кодексу України, враховуючи те, що договір оренди щодо вказаної земельної ділянки не укладений, мінімальна величина розміру орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Вільшанської селищної ради, встановлюється на рівні 3% від нормативної грошової оцінки.
Відтак, розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою становить:
- за період з серпня по грудень 2020 року становить 4 477 грн. 90 коп.;
- за період з січня по грудень 2021 року становить 10 746 грн. 96 коп.;
- за період з січня по грудень 2022 року становить 10 746 грн. 96 коп.;
- за період з січня по липень 2023 року становить 6 896 грн. 05 коп.
Отже, загальна сума неотриманого доходу у вигляді орендної плати з серпня 2020 року по липень 2023 року в межах строку позовної давності становить 32 867 грн. 87 коп.
У зв`язку з наведеним просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Вільшанської селищної ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 32 867 грн. 87 коп.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року у зазначеній справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 06 вересня 2023 року.
06 вересня 2023 року підготовче засідання не проводилося. Підготовче засідання перепризначено на 25 жовтня 2023 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 08 листопада 2023 року.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2023 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник Вільшанської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно. Відзив на позовну заяву не подав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу Науменком Ф.С. та зареєстрованого в реєстрі за №623, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить цілісний майновий комплекс будівель газонаповнюючого пункту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 35-39).
Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Тобто нотаріус, посвідчивши зазначений договір купівлі-продажу, здійснив державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .
В частині 1 статті 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України (в редакції від 06.09.2014 року, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 23.10.2014 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Відтак після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна і проведення нотаріусом державної реєстрації права власності на нього за відповідачем, як покупцем, у останнього виникло право користування земельною ділянкою, на якій розташоване відповідне нерухоме майно, зокрема, цілісний майновий комплекс будівель газонаповнюючого пункту.
Попри те, що вказаний майновий комплекс не може бути відокремлений від земельної ділянки, на якій він розташований, зазначеними положеннями ЗК України було врегульовано правовий режим нерухомого майна та земельної ділянки, на якому воно розташоване.
Тому користувач відповідної земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею відповідно до ст. 206 ЗК України плату та оформити право користування земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 79-1 ЗК України (в редакції від 06.09.2014 року, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 23.10.2014 року) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.
Рішенням 41 сесії VII скликання Вільшанської селищної ради №450 від 30 листопада 2018 року вирішено надати в оренду терміном на десять років земельну ділянку загальною площею 0,4768 га, кадастровий №:02:000:0717, за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено орендну плату на земельну ділянку в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки. Зобов`язано ОСОБА_1 укласти з Вільшанською селищною радою договір оренди на вищевказану земельну ділянку (а. с. 25).

08 січня 2019 року між Вільшанською селищною радою Вільшанського району Кіровоградської області було підготовлено Договір №08-01-19 оренди земельної ділянки житлової та громадської забудови площею 0,4768 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:000:0717. Однак, вказаний договір ОСОБА_1 підписаний не був (а.с. 27-29).

У період часу із серпня 2020 року по липень 2023 року ОСОБА_1 фактично користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0717 площею 0,4768 га, однак не сплачував оренду плату за користування такою земельною ділянкою до місцевого бюджету.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В частині 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Аналіз вказаних положень ЦК України та ЗК України свідчить про те, що відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи, що передбачено у п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, - яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, - та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

До випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду № 646/4738/19 від 14.02.2022 року.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Зазначене відповідає правовому висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду №905/1680/20 від 09.11.2021 року.

Згідно з п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 у період із серпня 2020 року по липень 2023 року не сплачував на користь Вільшанської селищної ради орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0717 площею 0,4768 га, тому розмір безпідставно збережених відповідачем коштів за користування земельною ділянкою відповідає розміру неодержаної Вільшанською селищною радою орендної плати за землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 287.1 ст. 287, п. 289.1 ст. 289 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ст. 288.5 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Згідно зі ст. 13, ч. 2 ст. 20, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з копією витягу із технічної документації з нормативної оцінки земельних ділянок, сформованого 12 червня 2023 року Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0717 становить 394 059, 59 грн. (а.с. 53)

Відповідно до розрахунку безпідставно збережених ОСОБА_1 грошових коштів за користування земельною ділянкою, здійсненого Вільшанською селищною радою за №01-15/300/2 від 18 липня 2023 року, за період із серпня 2020 року по липень 2023 року ОСОБА_1 не сплатив до місцевого бюджету грошові кошти у вигляді орендної плати в розмірі 32867 грн. 87 коп. (а.с. 51-52)

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 в період із серпня 2020 року по липень 2023 року фактично користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0717, однак орендну плату не сплачував, з нього на користь Вільшанської селищної ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 32 867 грн. 87 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Кіровоградської обласної прокуратури необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області Антона Клюкіна, який діє в інтересах держави в особі Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградській області, до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 32 867 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 87 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Кіровоградської обласної прокуратури (р/р UA0004600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач - Кіровоградська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910025) судовий збір в сумі2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Голованівська окружна прокуратура, вул. Паркова, 13 смт. Голованівськ, Кіровоградська область;

Вільшанська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, , вул. Центральна, 15, смт. Вільшанка Кіровоградської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Сорокіна