Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/364/22
Провадження № 2/382/75/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями, в якому вказав, що 21.10.2005 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачкою - ОСОБА_2 було укладено та зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони по справі мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.02.2022 року шлюб між позивачем та відповідачкою за рішенням Яготинського районного суду Київської області (справа № 382/1302/21) було розірвано. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року (справа № 382/455/21) з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

На час ухвалення судового рішення у справі № 382/455/21 (серпень 2021 року) позивач був впевненим, що зможе вносити аліменти на утримання своїх дітей та дружини до трирічного віку доньки ОСОБА_5 у визначеному судом розмірі. Така його впевненість пояснюється наступним. Так, з осені 2020 року та у період підготовки до посівної кампанії та проведення весняно-польових робіт 2021 року позивач, використовуючи орендовану сільськогосподарську техніку, надавав платні послуги у сфері сільськогосподарського виробництва, з чого мав певний дохід, якого йому вистачало на власне існування та утримання сім`ї.

Однак, з липня 2021 року фінансовий стан позивача значно погіршився та він залишився без роботи, яка давала йому постійний дохід, оскільки сільськогосподарську техніку, яку він використовував у своїй діяльності, за вимогою власника змушений був йому повернути.

Позивач не являється підприємцем, постійного місця роботи та інших джерел доходу не мав, як і не має нерухомого майна (приміщень чи споруд), земельних ділянок та транспортних засобів, які можливо було б використовувати з метою отримання доходу. Власного житла теж не має, мешкає разом зі своїми батьками у належному їм будинку.

За наведених обставин з липня по грудень 2021 року він не мав ніяких доходів, утримував себе та платив аліменти на утримання дітей та дружини з тих коштів, які повертали йому боржники за раніше надані послуги, а 13 грудня 2021 року позивач працевлаштувався у фермерське господарство «ВАЯК» на посаду заступника директора по господарській діяльності з окладом 7000,00 грн. на місяць. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного Яготинським ВДВС, станом на травень 2022 року його заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей становить 45937,50 грн., а заборгованість зі сплати аліментів на утримання відповідача становить 11187,50 грн.. Разом з цим слід звернути увагу на те, що позов про стягнення аліментів відповідачкою було подано до суду в квітні 2021 року, судове рішення про стягнення з позивача аліментів набрало чинності 30.09.2021 року, а аліменти (матеріальне утримання дітей та дружини у грошовому виразі шляхом внесення на відповідний рахунок) він почав сплачувати ще з липня 2021 року. Звичайно позивач вносив кошти (аліменти) на рахунок дружини однією сумою і ця сума по лютий 2022 року була повністю зарахована держвиконавцем лише в одному провадженні - щодо стягнення аліментів на утримання дітей, а з лютого 2022 року й по даний час кошти, які він вносить на виконання аліментних зобов`язань зараховуються виконавцем лише на утримання дружини. Така ситуація сталася не з його вини. З наведеного слідує, що значна заборгованість за аліментними зобов`язаннями у нього виникла тому, що він не зміг отримувати доходи на тому рівні, на якому він мав доходи у період осінь 2020 року - весна 2021 року, а тому нести тягар аліментних зобов`язань у загальному розмірі 10 тисяч щомісячно, а також погасити заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 57125,00 грн. позивач не в змозі бо його щомісячний дохід не перевищує 7000,00 грн.

Позивач не відмовляється ні в якому разі від свого обов`язку утримувати дітей та колишню дружину, але вважає, що тягар відповідальності повинен бути співмірним з його можливостями.

У зв`язку з наведеним та, беручи до уваги його матеріальні можливості, він вважає, що мають місце об`єктивні обставини щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30.08.2021 року (справа № 382/455/21), і таке зменшення на його думку буде справедливим щодо нього і достатнім щодо утримання його дітей та колишньої дружини, а саме: аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Таке утримання з позивача аліментів буде становити понад 70% його щомісячного доходу, але він свідомо на це погоджується.

З огляду на наведені ним обставини позивач вважає, що наявні підстави щодо звільнення його від розрахованої органом державної виконавчої служби заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей у сумі 45937,50 грн. та заборгованості зі сплати аліментів на утримання відповідача у сумі 11187, 50 грн..

Враховуючи вищевикладене просив: зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30.08.2021 року, а саме: стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_2 - у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями, яка була розрахована Яготинським ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на травень 2022 року на утримання дітей у сумі 45937,50 грн., та заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 у сумі 11187, 50 грн.

22.08.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з котрого вбачається, що відповідачка в повному обсязі не визанє позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд відмовити в його задоволенні, виходячи з наступних підстав, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обгрунтовані. Зокрема у позовній заяві позивач вказує на те, що з осені 2020 року ОСОБА_1 орендував сільськогосподарську техніку, надавав платні послуги у сфері сільськогосподарського виробництва з чого мав дохід достатній на власне існування та на утримання сім`ї. Той факт, що ОСОБА_1 працює у сфері сільськогосподарського виробництва, підтверджується зокрема відомостями з відкритих реєстрів та матеріалами справи № 382/455/21, витяги з котрих долучає до відзиву.

Так з підтвердженого на даний час ОСОБА_1 на праві власності належить наступна сільськогосподарська техніка: 1) Т-150, 1989 року випуску з датою набуття 02.10.2012 року; 2) ХТЗ-17021 з датою набуття 10.07.2014 року; 3) автомобіль ГАЗ-3309.

З приводу того, що позивач працює у сфері сільськогосподарського виробництва з доходом достатнім на власне існування та на утримання сім`ї підтверджується також матеріалами справи № 382/455/21, зокрема записом аудіо - фіксації судового засідання від 31.08.2021 року.

Рішення Яготинського файонного суду Київської області від 31.08.2021 року по справі № 382/455/21 про часткове задоволення позову позивачем не оскаржувалося, що в свою чергу свідчить про те що він погодився сплачувати аліменти саме в тому розмірі, що були присуджені рішенням суду від 31.08.2022 року. Таким чином позивачем не надано доказів того, що після набрання рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року по справі № 382/455/21 законної сили, у нього змінилися обставини, що впливають на зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати їх заборгованості.

В свою чергу, працевлаштування ОСОБА_1 у ФГ "ВАЯК" на посаді заступника директора по господарській діяльності на її переконання суд повинен сприймати, як свідчення недобросовісного прагнення позивача перейти на мінімальну зарплату для її обчислення, як бази для нарахування аліментів (без врахування доходів від сільськогосподарського виробництва), а з іншого боку - вказаний позивачем дохід у вигляді заробітної плати чітко повинен тлумачитися, як збільшення фактичного доходу позивача після набрання рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року законної сили. Беручи до уваги усі вищезазначені обставини у сукупності, достатніх доказів на підтвердження існування будь-яких законних та фактичних підстав для зменшення позивачу присуджених судом аліментів, як і для звільнення від заборгованості, ОСОБА_1 до суду не надано. Напроти у відповідності до ст.ст. 79-81 ЦПК України обставини спроможності позивача сплачувати аліменти у присудженому розмірі, будуть підтверджені в суді під час розгляду справи, зокрема показаннями свідків та відповідноми відеозапписами.

Враховуючи вищенаведене, можна дійти обґрунтованого висновку, що позивачем, ОСОБА_1 у відповіщості до ст.ст. 79-81 ЦПК України не надано достатніх доказів, які б слугували підставою для задоволення його позовних вимог.

За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-81 СК України, ст. 178 ЦПК України, просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями відмовити в повному обсязі.

07.11.2022 рок на адресу Яготинськго районного суду Київської області від ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов про зміну розміру аліментів з котрого вбачається, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року (справа № 382/455/21) з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

На теперішній час ОСОБА_1 працює у сфері товарного сільськогосподарського виробництва, що зокрема підтверджується відомостями з відкритих майнових реєстрів та матеріалалш справи № 382/455/21, витяги з котрих ОСОБА_2 долучила до справи разом із відзивом на первісний позов.

Так на даний час ОСОБА_1 на праві власності належить наступна сільськогосподарська техніка: 1) Т-150, 1989 року випуску з датою набуття 02.10.2012 року; 2) ХТЗ-17021 з датою набуття 10.07.2014 року; 3) автомобіль ГАЗ-3309.

З приводу того, що позивач працює у сфері сільськогосподарського виробництва з доходом достатнім, як на власне існування так і на утримання неповнолітніх дітей, серед іншого підтверджується матеріалами справи № 382/455/21, зокрема записом аудіо-фіксації судового засідання ви 31.08.2021 року, також долученим до справи разом із відзивом на первісний позов.

В свою чергу, працевлаштування ОСОБА_1 у ФГ «ВАЯК» на посаді заступника директора по господарській діяльності свідчить про збільшення його фактичного доходу після набрання рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року законної сили.

Таким чином за наявними доказами та встановленими фактичними обставинами, відповідач на даний час працевлаштований та має стабільний дохід, котрий вираховуєтьєя не лише офіційною заробітною платою. Даний дохід дозволяє відповідачу оплачувати аліменти в розмірі значно більшому ніж по 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно на утримання наших дітей, а також на її утримання в розмірі більшому ніж 2000 (дві тисячі) гривень, котрі стягнуті з нього, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області віл 31.08.2021 року.

В той же час, у період значного підвищення цін (тарифів) на предмети першої необхідності та комунальні послуги, теперішній розмір аліменіів, що виплачує відповідач не покриває і половини розміру її витрат на лікування, харчування, одяг та навчання дітей.

З огляду на вищевикладене вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню змінений розмір аліментів у бік їх збільшення, тому просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року по справі № 382/455/21 та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання ОСОБА_2 у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 02.02.2023 року об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за первіним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити, оскільки змінились обставини щодо матеріального забезпечення у позивача за первісним позовом. При цьому, позивач працездатний , інших утриманців не має, має на праві власності земельну ділянку, автомобіль, іншого майна не має. В зустрічному позові ОСОБА_2 просили відмовити в повному обсязі з огляду на його недоведеність.

Відповідач ОСОБА_2 за первісним позовом позовні вимоги не визнала просила відмовити в їх задоволенні, враховуючи, що вона знаходиться по догляду за дитиною, не працює, ціни зросли на все, тому є потреби в отриманні аліментів у відповідній сумі. При цьому, позивач за первісним позовом має змогу сплачувати аліментів не в нижчому розмірі, а ніж було призначено згідно рішення суду. Зазначає, що на спільній праві власності мають сторони майно: земельну ділянку, автомобілі, трактири. Зазначає, що в підтвердження того, що в оренді у позивача за первісним позовом на даний час перебуває сільськогосподарська техніка у позивача за первісим позовом доказів не надано. Крім цього, позивач здійснює підприємницьку діяльність в область сільськогосподарського призначення без відповідної реєстрації. Просила задоволити зустрічний позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Так, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8-9) та ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу ОСОБА_6 ) 21.10.2005 року зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №153 (а.с.10). Сторони у справі від подружнього життя мають спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-12).

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 31.08.2021 року (справа № 382/455/21) з позивача на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання дружини ОСОБА_2 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2021 року та до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку (а.с.13-14, 53-55).

Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів станом на квітень 2022 року заборгованість зі сплати аліментів становить 41937,50 грн. (а.с.15-18).

З копії довідки від 22.02.2022 року вих.№ 3 виданою ФГ "ВАЯК" вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює у ФГ "Ваяк" із грудня 2021 року на посаді заступника директора по господарській діяльності (а.с.19) та отримує заробітну плату, загальна сума доходу за перід з 13.12.2021 року по 30.04.2022 року становить 32200, 00 грн. (а.с.20).

З копії довідки пенсійного фонду про Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального стархування, вбачається, що за звітні роки з 2011 рік по 2019 рік було сплачено страхові внески на ОСОБА_1 , а за 2020 рік та за 2021 рік страхових внесків не сплачено, як і не міститься відомостей про нараховану заробітну плату за даний період (а.с.21).

Відповідно до копій, які долучено відповідачем до матеріалів справи, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 належить наступна сільськогосподарська техніка трактор Т-150 1989 року випуску з датою набуття 02.10.2012 року; трактор ХТЗ-17021 з датою набуття 10.07.2014 року; автомобіль ГАЗ - 3309 (а.с. 44-45).

Відповідно до довідки виданої на запит суду з котрої вабчається, що згідно ЄДР МВС Територіального сервісного центру № 3241 РСЦ МВС в Київській області за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб державний номер НОМЕР_2 (а.с.46).

Згідно довіреності виданою приватним нотаріусом Яготинського арйонного нотаріального округу Київської області Черних О.В. від 03.10.2018 року, строком на три роки, вбачається, що ОСОБА_1 даною довіреністю уповноважує ОСОБА_7 або ОСОБА_8 розпоряджатися у тому числі продати, передати в оренду , заставити трактора колісного марки "Т-150К" 1989 року випуску та трактором колісним марки "ХТЗ-17021" 2012 року складення (а.с.48, 80).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного старшим державним виконавцем Джалаловою А. А. вбачається, що за травень-червень 2022 року у ОСОБА_1 є заборгованість зі сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 в розмірі 4135,63 грн. (а.с.81).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного старшим державним виконавцем Джалаловою А. А. вбачається, що за травень-червень 2022 року у ОСОБА_1 є заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнії дітей в розмірі 9120,00 грн. (а.с.82).

Згідно копії довідки про доходи виданої ФГ "ВАЯК", вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду заступника директора по господарській діяльності та отримує заробітну плату, загальна сума доходу за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року становить 42000,00 грн. (а.с.84).

Як вбачається, з довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області станом на 08.02.2023 року згідно інформації з уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи відсутня інформація щодо зареєстрованої сільськогосподарської техніки за гр. ОСОБА_1 (а.с.85).

Відповідно до копії довідки від Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області територіальний сервісний центр №3241, вбачається, що за гр. ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб ГАЗ 3309 д.н.з. НОМЕР_3 1995 року випуску (а.с.86).

З копії довідки пенсійного фонду про Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального стархування, вбачається, що за звітні роки з 2011 рік по 2019 рік було сплачено страхові внески на ОСОБА_1 , а за 2020 рік та за 2021 рік страхових внесків не сплачено як і не міститься відомостей про нараховану заробітну плату за даний період як і не міститься відомостей про нараховану заробітну плату за даний період, а за 2022 рік страхові внески сплачено та міститься дані про нараховану заробітну плату за даний період (а.с.87-89).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.03.2023 року вбачається, що за ОСОБА_1 на праві приватної власності перебуває земельна ділянка площею 0,0509 га та земельна ділянка площею 0,1 га. інші відомості відсутні (а.с.90-92).

Відповідно ч. 1-4 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються участцівіддоходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.

Аналогічне роз`яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане судам Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів.

Слід зазначити, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна-розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналіз вказаних норм свідчить, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частина 2 ст. 197 СК України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №№ 592/2683/17.

Суд вважає доводи позивача про погіршення його матеріального становища, як підстави для задоволення позову такими, що не заслуговують уваги з огляду на наступне.

Погіршення матеріального становища - це умови існування фізичної особи, які проявляються при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо), у порівняні з тими, які в неї були раніше.

Незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Так, відповідно до рішення Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі №138/594/17-ц, в якому зазначено, що непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів.

У даному випадку позивач за первінсим позовом є працездатною особою, працевлаштований, та в судовому засіданні стороною позивача за первісним позовом не було доведено того факту, що позивач на даний час не займається сільськогосподарськими роботами в якості тимчасових підробітків, як було встановленно в рішенні Яготинського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року.

Крім цього слід враховувати, що позивач за первісним позовом має на праві власності дві земельні ділянки, автомобіль та має можливість їх утримувати, а також не позбавлений можливості віднайти роботу чи отримати дохід іншим чином, поза основним місцем роботи, зокрема працювати за сумісництвом чи мати додаткові тимчасові підробітки.

У даному випадку, суд виходить саме з інтересів дітей, у зв`язку з чим відзначає, що аліменти, одержані на дитину, є її власністю, які повинні використовуватись виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При цьому, враховуючи, що аліменти сплачуються позивачем нерегулярно, що підтверджено розрахунком заборгованості по аліментах, основний тягар утримання та догляду їхніх спільних дітей наразі несе відповідач за первісним позовом, яка не працює та перебуває по догляду за дитиною.

Таким чином, з врахуванням вище викладеного, стороною позивача за первісним позовом не доведено того факту, що його матеріальне становище у порівнянні з часом призначення даних аліментів зімнилось на стільки, що він не може їх сплачувати.

В розумінні ч.2 ст.197 СК України стороною позивача не доводено підстав для звільнення позивача за первісним позовом від сплати заборгованості за аліментами.

Інших істотних обставин, як підстав для задоволення позовних вимог, позивачем не наведено.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на їх недоведеність в судовому засіданні. Крім того, суд не може покласти в основу даного рішення твердження відповідачки за первісним позовом щодо спільного майна подружжя, оскільки дане твердження не узгоджується з усіма доказами по даній справі, а також відсутні докази, які свідчили б про встановлення спільного майна подружжя чи його розпроділу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 14-16, 18, 19, 76, 77, 81, 82, 89, 263-265, 273, 354, 141 ЦПК України, Конвенцією ООН «Про права дитини», ст.51 Конституції України, ст. ст. 180-183, 192, 141, 179, 192, 197 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 14 червня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.