Справа №: 398/2033/23
провадження №: 2/398/1575/23
"07" листопада 2023 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі головуючого судді Подоляк Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
21.04.2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до Олександрійскьго міськрайонного суду Кіровоградської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2021 року АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501331907. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затвердження рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Позивач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 134 909,42 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №501331907 від 18.06.2021 року станом на 22.01.2023 року у сумі 134 909,42 грн, а також вирішити питання щодо судових витрат.
Ухвалою суду від 19 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судові засідання, призначені на 15.08.2023 року, 27.09.2023 та 07.11.2023 року не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Так, виклик відповідача в судове засідання на 27.09.2023 року було здійснено шляхом направлення на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, судової повістки, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судове засідання на 07.11.2023 року було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України.
07.11.2023 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних правта обов`язків, зокрема,є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Так, з матеріалів справи вбачається, що 18.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» із письмовою пропозицією (офертою) на укладення Угоди про надання кредиту №501331907 шляхом надання кредиту готівкою у розмірі 126 352,00 грн з фіксованою процентною ставкою в сумі 14,99 % річних строком на 60 місяців (а.с. 6).
Вказана оферта відповідача була цього ж дня акцептована позивачем, що вбачається із Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту №501331907, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у АТ «Альфа-Банк». Така Анкета-заява була підписана як позивачем, так і відповідачем (а.с. 7 (зв.бік)-8,16-18).
Крім того, з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором додатково узгоджено істотні умови кредиту, а саме: ціну договору (кредит в сумі 126 352, 00 грн), строк договору (60 місяців), процентну ставку (14,99 % річних) ( а.с. 12).
При цьому паспорт споживчого кредиту засвідчений підписами відповідача ОСОБА_1 та представника банку і датований 18.06.2021. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.
12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань 30.03.2023 року відповідачу банком направлена Досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена без реагування. (а.с. 25-27)
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.
З долученої до матеріалів розрахунку заборгованості відповідача за період з 18.06.2021 року до 22.01.2023 року вбачається, що 17.07.2022 року на виконання вимог Договору банк надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Також з вказаної вище виписки вбачається, що відповідач використовував надані йому кредитні кошти та частково сплачував заборгованість за Договором (а.с. 21).
Разом з тим з розрахунку заборгованості за кредитом за період з 18.06.2021 року до 22.01.2023 року (а.с. 21), також вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 22.01.2023 року складає 134 909,42 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 73 802,91 грн; заборгованість за відсотками 112,82 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту 57 854,84 грн, неустойка (штраф) 3 168, 85 грн.
Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов Договору № 501331907 від 18.06.2021 року, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 131 740,57 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 73 802,91 грн; заборгованість за відсотками 112,82 грн; заборгованість за прострочене тіло кредиту 57 854,84 грн.
Щодо стягнення неустойки (штрафу), що нарахована позивачем після 24 лютого 2022 року, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням викладених вище положень суд доходить висновку, що у період дії в Україні воєнного стану відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу) у сумі 3 168, 85 грн.
Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 501331907 від 18.06.2021 року станом на 22.01.2023 року на загальну суму 131 740,57 грн.
Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів відповідачем та невиконання ним своїх зобов`язань, суду не надано.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №501331907 від 18.06.2021 року станом на 22.01.2023 року на загальну суму 131 740 (сто тридцять одну тисячу сімсот сорок) гривень 57 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 73 802,91 грн; заборгованість за відсотками 112,82 грн, заборгованість за прострочене тіло кредиту 57 854,84 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір у сумі 2620 (дві тисячі шістсот двадцять) гривень 96 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропівницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Я.М.Подоляк