Справа № 0308/5439/12 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф.
Провадження № 22-ц/802/562/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Карпук А. К., Федонюк С. Ю.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2012 у цивільній справі № 0308/5439/12 ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» 323574,20 грн заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду набрало законної сили та на його виконання був виданий виконавчий лист.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 липня 2020 року у цій справі постановлено замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» (Код ЄРДРПОУ: 40473841, місце знаходження: вул. Текстильна, буд. 24-А м. Тернопіль, 46010) при виконанні виконавчого листа, виданого 03 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у цивільній справі № 0308/5439/12 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 43-Б від 27 жовтня 2005 року в розмірі 323574,20 грн.

10 лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» подало до суду у цій справі заяву про заміну сторони виконавчого провадження, яка обґрунтована тим, що право вимоги до відповідача (боржника) ОСОБА_2 набуло ТзОВ «Брайт Інвестмент», оскільки стягувач ПАТ КБ «Надра» відступило своє право вимоги за договором кредиту саме заявнику.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «Брайт Інвестмент», а також просив стягнути судовий збір в користь заявника.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

У судове засідання учасники справи не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу заявника слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день видачі виконавчого листа) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим згідно з частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2012 року ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 323574,20 грн.

05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТзОВ «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, в тому числі до позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором «Автопакет» № 889462/ФО/11 від 02 вересня 2008 року (т. 2, а. с. 26-31).

13 вересня 2020 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» і ТзОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором «Автопакет» № 889462/ФО/11 від 02 вересня 2008 року перейшло до правонаступника ТзОВ «Брайт Інвестмент» (т. 2, а. с. 21-25).

10 лютого 2023 року ТзОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою, в якій товариство просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні у справі № 0308/5439/12 з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «Брайт Інвестмент».

Відмовляючи у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання про заміну стягувача у цій справі уже вирішено ухвалою суду від 31 липня 2020 року.

Проте такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 889462/ФО/11 від 02 вересня 2008 року у розмірі 323574,20 грн (т. 2, а. с. 2) і саме за цим кредитним договором ТзОВ «Брайт Інвестмент» набуло усі права кредитора відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги від 13 вересня 2020 року (т. 2, а. с. 21-25).

ТзОВ «Брайт Інвестмент» 10 лютого 2023 року звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до договору про відступлення прав вимоги.

Суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені обставини, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви товариства про заміну сторони виконавчого провадження з тих підстав, що питання про заміну стягувача у цій справі уже було вирішено ухвалою суду від 31 липня 2020 року.

Крім того місцевий суд своєю ухвалою від 11 квітня 2023 року постановив відмовити у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, хоча товариство у свої заяві просило суд замінити сторону виконавчого провадження і не ставило питання про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Разом з тим колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити з таких підстав.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною 1 статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У справі, що переглядається, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТзОВ «Брайт Інвестмент» щодо виконання виконавчого листа у цивільній справі № 0308/5439/12 про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором.

У своїй постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Як було встановлено судом, договір про відступлення прав вимоги між ПАТ «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № 889462/ФО/11 від 02 вересня 2008 року був укладений 05 серпня 2020 року, а договір про відступлення прав вимоги між ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТзОВ «Брайт Інвестмент» за цим же кредитним договором був укладений 13 вересня 2020 року.

Проте із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТзОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду лише 10 лютого 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Натомість заявник не просив суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і не надав суду будь-яких доказів щодо поважності пропуску зазначеного строку.

Від з`ясування зазначених обставин залежить правильне вирішення заяви про заміну стягувача виконавчого провадження.

Отже, судом встановлено, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений і заявник не ставив у суді першої інстанції питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання і таке питання не вирішувалося судом першої інстанції, а тому у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження слід відмовити.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права ухвалу суду першої інстанції слід скасувати ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТзОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2023 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді