КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/6735/22 Головуючий у 1 інстанції: Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/824/8926/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Київської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, заподіяної неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, заподіяної неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні. Зазначав, що в квітні 2019 року він подав до Бориспільської місцевої прокуратури заяву про вчинення депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_2 , посадовими особами ТОВ «БМУ-53» та ТОВ «Провідні технології будівництва» кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 182, 364 КК України. Оскільки Бориспільська місцева прокуратура не виконала, передбачений ч.1 ст.214 КПК України обов`язок, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 03 травня 2019 року її зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.182, 364 КК України, та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні. 07 травня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вказані кримінальні правопорушення, кримінальному провадженню був присвоєний №0000096. Постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 182, 364 КК України. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 03 березня 2020 року скасовано постанову слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року. Постановою СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 05 травня 2020 року було вдруге закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 травня 2020 року була скасована постанова слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 05 травня 2020 року. Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року було знову закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.182, 364 КК України. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 06 липня 2021 року постанову старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року було скасовано. Протягом декількох років поспіль слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області виконав лише одну слідчу дію - допитав як свідка ОСОБА_1 . Постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 22 квітня 2020 року у задоволенні його клопотання про проведення інших слідчих дій було відмовлено. Ці обставини свідчать про вкрай неефективне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000096, яке неодноразово закінчувалось винесенням незаконних постанов про закриття вказаного кримінального провадження. Бориспільська місцева прокуратура не забезпечила належне процесуальне керівництво та не запобігла виникненню означених негативних наслідків. У зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000096 він зазнав істотні душевні переживання, йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 100000,00 грн. ОСОБА_1 просив стягнути з ГУ НП в Київській області моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. та з Київської обласної прокуратури моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. шляхом списання грошових коштів з відповідних рахунків ДКС України.

РішеннямБориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000096, в розмірі 10000,00 грн. шляхом списання уповноваженим на це казначейством грошових коштів з відповідного рахунку Державного бюджету України. У задоволенні позову в частині інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На рішення суду першої інстанції подані апеляційні скарги Київською обласною прокуратурою та Головним управлінням Національної поліції в Київській. Апелянти просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважають, щопозивач не довів наявність всіх елементів складу цивільно-правової відповідальності щодо заподіяння моральної шкоди, а також факт заподіяння йому моральної шкоди, що відповідно до ст. 81 ЦПК є його процесуальним обов`язком. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не свідчить про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для стягнення моральної шкоди. Тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні не спричиняє як наслідок порушень цивільно-правового характеру і не є доказом дії та бездіяльність відповідачів, якаою позивачу завдана моральна шкода. Контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого були надані обов`язкові до виконання письмові вказівки, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідача та притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до Бориспільської місцевої прокуратури заяву, якою повідомив про вчинення депутатом Бориспільської міської ради ОСОБА_2 , посадовими особами ТОВ «БМУ-53» та ТОВ «Провідні технології будівництва» кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.182, 364 КК України (а.с.172-176 т. 1).

30 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати Бориспільську місцеву прокуратуру внести до ЄРДР відомості про вказані кримінальні правопорушення та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні (а.с.177 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 03 травня 2019 року Бориспільську місцеву прокуратуру зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.182, 364 КК України, та розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні (а.с.178 т. 1).

07 травня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.364 КК України, кримінальному провадженню присвоєний номер: 0000096; а також відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.182 КК України, кримінальному провадженню був присвоєний номер: 0000097. Повноваження на здійснення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях були покладені на СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, а повноваження на здійснення процесуального керівництва - на Бориспільську місцеву прокуратуру. Ці обставини підтверджуються копією витягу з ЄРДР від 7 травня 2019 року (а.с.179-180 т. 1).

Постановою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури від 07 травня 2019 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000096 та №0000097 були об`єднані в одне провадження, якому присвоєний номер: 0000096 (а.с.181-182 т. 1).

Постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року кримінальне провадження №0000096 було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.182, 364 КК України (а.с.187-188 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 03 березня 2020 року скасовано постанову слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року (а.с.189-191 т. 1).

Постановою СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 05 травня 2020 року було вдруге закрито кримінальне провадження №0000096 у зв`язку з відсутністю складу вказаних кримінальних правопорушень (а.с.198-205 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 травня 2020 року була скасована постанова СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 05 травня 2020 року (а.с.206-208 т. 1).

Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року було знову закрито кримінальне провадження №0000096 у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.182, 364 КК України (а.с.212-213 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 06 липня 2021 року було скасовано постанову старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року (а.с.214-218 т. 1).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, суд першої інстанції виходив з доведеності вкрай неефективного досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000096, істотного порушення права ОСОБА_1 тривалою бездіяльністю органу досудового розслідування, що полягала в ухиленні від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із вимогами статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61-21982св19), від 20 січня 2021 року у справі № 686/27885/19 (провадження № 61-8240св20).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовував порушенням його прав у кримінальному провадженні внаслідок бездіяльності органів досудового розслідування що призвело до надмірної тривалості досудового розслідування.

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, суд забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунення недоліків у такій діяльності.

Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або майнової шкоди.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 28 січня 2019 року у справі № 686/7576/18, від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18, від 12 квітня 2019 року у справі № 686/10651/18, від 22 травня 2019 року у справі № 686/24243/18-ц, від 31 липня 2019 року у справі № 686/22133/18, від 25 листопада 2019 року у справі № 686/22462/18, від 03 грудня 2019 року у справі № 686/12334/18, від 03 грудня 2019 року у справі № 686/26653/18, від 19 березня 2020 року у справі № 686/17001/17, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 686/17297/18, від 30 червня 2020 року у справі № 686/3050/19, від 06 липня 2020 року у справі № 686/20389/19 та від 11 січня 2023 року в справі № 591/8842/21.

Відповідно, сам по собі факт тривалості кримінального правопорушення не вказує на незаконність дій органів досудового розслідування та порушення процесуальних прав ОСОБА_1 . Скасування внаслідок контролю рішень органів досудового розслідування щодо закриття кримінального провадження, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій органів досудового розслідування і прокуратури та, відповідно цивільно-правової відповідальності.

ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами наявність складу цивільно-правового правопорушення, зокрема протиправної бездіяльності Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури під час досудового розслідування, а також завдання йому бездіяльністю Київської обласної прокуратури моральної шкоди. В матеріалах справи відсутні рішення судів про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області та Київської обласної прокуратури вчинити певні процесуальні дії в рамках кримінального провадження та докази на підтвердження невиконання відповідних дій. ОСОБА_1 також не довів, що погіршення стану здоров`я, з яким він пов`язує завдання моральної шкоди, зокрема, розвиток безсоння, виникнення у нього головних белів та хронічної втоми, є наслідком тривалого досудового розслідування.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просив стягнути моральну шкоду не з держави, а окремо 50000,00 грн. з ГУ НП в Київській області та 50000,00 грн. з Київської обласної прокуратури, що не відповідає вимогам ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Враховуючи викладене, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Київській обласній прокуратурі та Головному управлінню Національної поліції в Київській області підлягають компенсуванню понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 грн. кожним із них за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Київської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, заподіяної неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Компенсувати Київській обласній прокуратурі понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 грн. за рахунок держави.

Компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Київській області понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 грн. за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.