Справа № 159/5221/23
Провадження № 2-н/168/39/23
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
16 листопада 2023 року смт.Стара Вижівка
Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,
До Старовижівського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.
Вивчивши подану заяву, суддя дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.
У заяві про видачу судового наказу заявниця ОСОБА_1 просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно зі статтею 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Я встановлено судом, рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 17 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення не змінено та не скасовано, набрало законної сили 17 лютого 2020 року.
Таким чином, заявницею заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину, на яку в судовому порядку вже стягнуто аліменти.
Враховуючи, що суть наказного провадження полягає в тому, що суд не покладає на себе обов`язок встановлювати обставини, що потребують доказування, а також в наказному провадженні не може бути прининено процедуру виконання іншого судового рішення, суд не вбачає підстав для видачі судового наказу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Таким чином, з огляду на наявність рішення суду про стягнення аліментів, яке набрало законної сили, відсутні правові підстави для видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь заявниці.
Керуючись статтями 160, 161, 165, 166, 186, 260, 353 ЦПК України,
суддя
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.
Копію ухвали направити заявниці.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Малюта