Справа № 462/4079/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Демидюк О.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 31.05.2023 звернулася у суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про припинення стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.07.2021, та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частці від доходу (заробітку) ОСОБА_1 , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 05.02.2019 і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2019 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 . Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2021 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак з липня 2021 року син постійно проживає разом із мамою ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні. Вважає, що з липня 2021 по теперішній час з неї безпідставно стягуються аліменти на утримання дитини на користь батька, а тому просить припинити стягнення з неї аліментів на користь відповідача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку).

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачка надав письмову заяву, у якій просить справу розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що дійсно його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2021 року проживає з мамою ОСОБА_2 , при цьому жодних аліментів, присуджених рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2021, ОСОБА_2 не сплачувала, а тому він не заперечує щодо задоволення вимоги ОСОБА_2 про припинення стягнення на його користь з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , починаючи з 01.07.2021. Щодо позовних вимог про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , то такі визнає частково. Зазначив, що на даний час він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 і його дохід складає близько 50000 грн. Між тим, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей: дворічний син і двомісячна донька, а також дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3 років. Окрім цього, у нього на утриманні знаходиться батько ОСОБА_6 , 1952 року народження, який є інвалідом 2 групи з дитинства. Враховуючирівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, а також наведені обставини, просить визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/8 часткивід його доходу (заробітку).

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2019 (справа №473/4519/19) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до повноліття дитини.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2021 припинено стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2019 року і до повноліття дитини, що стягуються з нього на підставі наказу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 листопада 2019 року (цивільна справа №473/4519/19). Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2021 року і до повноліття дитини.

Як встановлено судом, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2021 року проживає з мамою - позивачкою ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні.

З пояснень відповідача вбачається, що аліменти, присуджені рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.05.2021, ОСОБА_7 не сплачувала.

Також встановлено, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 22.02.2020 і від спільного подружнього життя вони мають має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 вбачається, що батько відповідача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом 2 групи з дитинства.

В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме:

- стан здоров`я та матеріальне становище дітей;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

-доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого (цитата): «За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним».

Відтак, позов про припинення стягнення аліментів є належним способом захисту права, а однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким з батьків проживає дитина, з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Як раніше встановлено судом, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з липня 2021 року, проживає з мамою ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, що позбавляє відповідача ОСОБА_1 права на отримання аліментів на утримання дитини.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, ОСОБА_1 зобов`язаний матеріально утримувати свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом сплати аліментів на користь позивача, як особи, разом з якою проживає дитина.

Також встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання малолітнього сина, який проживає з позивачкою, хоча є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , має стабільний дохід і в змозі регулярно надавати кошти на утримання дитини.

Виходячи з наведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років і який батьки повинні забезпечити дітям, а також те, що сторони є працездатними, відповідач має на утриманні, окрім сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружину ОСОБА_8 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3 років, та батька ОСОБА_6 , 1952 року народження, який є інвалідом 2 групи з дитинства, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 31.05.2023.

Оскільки відповідач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , то на підставі ст.141 ЦПК України, позивачці підлягає компенсації сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.12, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 липня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частки від усіх видів доходів (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.05.2023.

Компесувати ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: