Справа № 683/257/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

представника позивачів - адвоката Мініх І.М.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - адвоката Кравчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/257/18, 2/683/5/2023 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

05 лютого 2018 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення боргу за зобов`язанням.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що 27.02.2016 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу грошову позику в розмірі 3 000 доларів США, що станом на момент звернення до суду за курсом Національного банку України еквівалентно 84 000 грн, які остання зобов`язалась повернути 27.08.2016 року. Позика надавалась ОСОБА_7 для особистих потреб й на її підтвердження відповідач 27.08.2016 року власноручно написала розписку. У зазначений строк ОСОБА_7 гроші не повернула й у добровільному порядку повертати не збирається, а тому просить стягнути з неї на свою користь основну суму боргу в розмірі 3 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом 31.01.2018 року становить 84 000 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 06.12.2022 року залучено до участі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як правонаступників ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просять стягнути з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , 3 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2023 року становить 109 705,80 грн.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Мініх І.М. підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, та просить позов задоволити з врахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_9 проти позову заперечила та пояснила, що ніяких коштів в ОСОБА_6 не позичала. Вказала, що протягом кількох років неофіційно працювала у померлої ОСОБА_6 продавцем в магазині «Вероніка» в м. Старокостянтинів та отримувала заробітню плату. Наприкінці лютого 2016 року під час ревізії було виявлено нестачу грошових коштів й ОСОБА_6 примусово заставила її написати боргову розписку, розділивши між нею та іншим продавцем суму нестачі, проте ніяких коштів у борг ОСОБА_6 не брала. Щодо тиску зі сторони ОСОБА_6 до поліції не зверталася.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Кравчук В.М. просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що між сторонами виникли відносини не з договору позики, а з трудових відносин й розписка від 27.02.2016 року не є борговою, а стосується нестачі у магазині.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_10 , який показав, що є чоловіком позивача ОСОБА_2 та померла ОСОБА_6 була його тещею. Відповідач ОСОБА_5 у його присутності написала у 2016 році розписку власноруч, добровільно без примусу, у присутності свідків, а саме її батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на суму 3 000 доларів США. Чи працювала відповідач у померлої ОСОБА_6 , не знає, проте розписка була написана у приміщенні її магазину. Крім того, передачі коштів ОСОБА_6 для ОСОБА_5 особисто не бачив, знає що лише був у останньої перед померлою борг.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що є матір`ю відповідача ОСОБА_5 . Її дочка працювала з 2012 року продавцем у магазині, власницею якого була ОСОБА_6 . У 2016 році дочка працювала у відділі взуття та після проведення ревізії у магазині, було виявлено недостача коштів. У зв`язку із чим у примусовому порядку, у її присутності, дочка під диктовку ОСОБА_10 , написала боргову розписку, який і був сумою недостачі після проведення ревізії. Будь яких коштів померла ОСОБА_6 для дочки не передавала. Трудові відносини між її дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у встановленому законом прядку, не були оформлені, проте заробітню плату отримувала.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що є батьком відповідача ОСОБА_5 та був присутній 27.02.2016 році під час написання його дочкою боргової розписки, проте гроші їй не передавалися, а це була сума розтрат коштів, що були виявлені в результаті проведення ревізії у магазині, власницею якого була померла ОСОБА_6 . Розписка писалась під диктовку ОСОБА_10 , проте будь яких документів щодо розтрат не показували.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_13 , яка показала, що працювала у магазині «Вероніка» в м. Старокостянтинів, що належав померлій ОСОБА_6 . Після проведення ревізії у лютому 2016 році, було виявлено недостачу коштів, точної суми не пам`ятає, та відповідальними за нестачу коштів зробили її та відповідача ОСОБА_5 . Під тиском та під диктовку ОСОБА_10 нею та відповідачем були написані боргові розписи про недостачу цих коштів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 27.02.2016 року ОСОБА_6 позичила ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які остання зобов`язалась повернути ОСОБА_6 до 27.08.2016 року.

До обумовленого строку відповідач не виконала цього обов`язку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_6 померла та її правонаступниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 439/2021 від 29.09.2021 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.10.2021 року відповідач ОСОБА_7 у зв`язку із реєстрацією шлюбу, змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Обставини отримання коштів в борг підтверджуються розпискою ОСОБА_5 від 27.02.2016 року, оригінал якої зберігається у позивачів та надана ними у судове засідання.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст.1047 ЦК України).

В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із норм ст.1051 ЦК України слідує, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ч.1, ч.5 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту боргової розписки від 27.02.2016 року, сам факт написання якої відповідачем визнається, вбачається, що ОСОБА_5 взяла у борг в ОСОБА_6 на власні потреби грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які зобов`язалась повернути протягом шести місяців, тобто до 27.08.2016 року.

Отже, між сторонами виникли позикові правовідносини. Оригінал розписки на момент подачі позову знаходився в ОСОБА_6 , що свідчить про неповернення відповідачем позики.

ОСОБА_5 не надала суду належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що грошові кошти не були одержані нею від ОСОБА_6 . Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 з цього приводу не є такими доказами.

Крім того, відповідач не оспорювала у встановленому законом порядку розписку від 27.02.2016 року, а тому її посилання на те, що вона писала розписку під психологічним тиском з боку померлої ОСОБА_6 та її родичів, на увагу не заслуговують.

Також, досліджений в судовому засіданні відеозапис, який подано представником позивачів, на якому відображено процес написання 27.02.2016 року відповідачем ОСОБА_5 боргової розписки. На відео не вбачається будь якого психологічного чи фізичного тиску щодо ОСОБА_5 при написанні боргової розписки.

Отже, досліджені судом докази, вказують на те, що ОСОБА_5 не виконала свій обов`язок з повернення ОСОБА_6 суми позики, а тому з неї на користь позивачів, які є спадкоємцями після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , в рівних частках, підлягають стягненню неповернуті грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 21.09.2023 року становить 109 705,80 грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, за подачу даного позову до суду ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачено 840 грн. судового збору й позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь кожного позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 27 лютого 2016 року в розмірі 1000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом 21.09.2023 року становить 36 568 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 27 лютого 2016 року в розмірі 1000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом 21.09.2023 року становить 36 568 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 27 лютого 2016 року в розмірі 1000 доларів США, що за курсом Національного банку України станом 21.09.2023 року становить 36 568 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 280 грн. судового збору кожному.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено 02 жовтня 2023 року.

Суддя