Номер провадження: 22-ц/813/1331/23
Справа № 522/7857/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та згідно останньої редакції просив відшкодувати йому шкоду у розмірі 1 393 917,51 грн., мотивуючи це тим, що 07 жовтня 2013 року між ним та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір банківського вкладу № 263L/2800/642602, за яким позивач розмістив на рахунку НОМЕР_1 депозит в іноземній валюті з правом поповнення, а саме: 07 жовтня 2013 року 120000 Євро, 22 жовтня 2013 року 1420 Євро, 25 жовтня 2013 року 7000 Євро, 05 грудня 2013 року 800 Євро, 10 грудня 2013 року 10000 Євро, 17 січня 2014 року 13000 Євро, всього: 152220,00 Євро, з процентною ставкою 7,75 % річних, на строк до 12 жовтня 2014 року включно.

У подальшому, ПАТ «БАНК ФОРУМ» було віднесено до неплатоспроможних та розпочато процедуру ліквідації. 10 липня 2014 року позивач подав заяву про визнання його кредитором та включення його до реєстру кредиторів. В 2014 році позивач отримав від Фонду через уповноважений банк гарантоване відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. В подальшому, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» розпочато часткове задоволення вимог кредиторів четвертої черги у відсотковому відношенні від загальної суми вимог черги. Позивач неодноразово подавав заяви на перерахування йому грошових коштів, проте його заяви були залишені без задоволення, а 18.06.2019 року Фонд на його звернення йому повідомив, що позивач включений до 4 черги реєстру кредиторів, акцептована сума заборгованості перед ним складає 3 114 899,46 грн, з яких він отримав грошові кошти у розмірі часткового задоволення вимог кредиторів, що становить 44,75%, а саме 1 393 917,51 грн. Проте, як зазначає позивач, він цих коштів не отримував та вони позивачу не перераховувались, що стало підставою звернення до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 18.04.2023 року на 15-00 год., ОСОБА_1 не з`явився, заяву про відкладення розгляду справи не подав. Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза приміщенням суду, але після переривання зв`язку, не змогла повторно з`єднатися з судом в режимі відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки поважність причин неучасті в судовому засіданні 18.04.2023 року о 15-00 год. осіб, які є учасниками справи, судом апеляційної інстанції не встановлена, а ризик технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, враховуючи, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників справи при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що діяльність банку, який перебуває у стадії ліквідації регулюється спеціальним законодавством, і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- 07 жовтня 2013 року між позивачем та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір банківського вкладу № 263L/2800/642602, за яким позивач розмістив на рахунку НОМЕР_1 депозит в іноземній валюті з правом поповнення, а саме: 07 жовтня 2013 року 120 000 Евро, 22 жовтня 2013 року 1 420 Евро, 25 жовтня 2013 року 7 000 Евро, 05 грудня 2013 року 800 Евро, 10 грудня 2013 року 10 000 Евро, 17 січня 2014 року 13 000 Евро, всього: 152 220,00 Евро, з процентною ставкою 7,75 % річних, на строк до 12 жовтня 2014 року включно;

- на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року №135 «Про віднесення ПАТ «БАНК ФОРУМ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 14 березня 2014 року «Про початок виведення ПАТ «БАНК ФОРУМ» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року». 20 червня 2014 року в офіційному друкованому органі - газеті «Голос України» № 117 було опубліковано оголошення про те, що відповідно до Постанови Правління НБУ № 355 від 13 червня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року;

- 10 липня 2014 року позивачем було подано заяву до банку про визнання кредитором, в якій він просив включити його до реєстру кредиторів.;

- в 2014 році позивач отримав від Фонду через уповноважений банк гарантоване відшкодування у розмірі 200 000,00 грн.;

- 02 липня 2018 року Фондом було розміщено повідомлення про те, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 25 червня 2018 року за № 1805 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ « Банк Форум» розпочато часткове задоволення вимог кредиторів четвертої черги в розмірі 10 % від загальної суми вкладів;

- заявами від 13 та 23 липня 2018 року позивач просив уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ « Банк Форум» перерахувати належні йому грошові кошти;

- рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13 грудня 2018 року № 3341 погоджено збільшення розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на суму 239 797 493,82 грн., що становить у процентному співвідношенні 10 % від загальної суми черги;

- 21 березня 2019 року позивач знову звернувся до Уповноваженого особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» з вимогою перерахування належних йому кошті;

- рішенням виконавчої дирекції Фонду від 27 березня 2019 року за № 666 було погоджено збільшення розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на суму 566 061 985,11 грн., а розмір часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» збільшився до 1 045 656 972,75 грн., що становить 43,4 % від загальної суми акцептованих вимог кредиторів четвертої черги;

- в подальшому рішенням виконавчої дирекції Фонду від 04 квітня 2019 року за № 779 було погоджено збільшення розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на суму 2 159 893,32 грн., а розмір часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» збільшився до 1 047 816 886,07 грн., що склало 43,5 % від загальної суми акцептованих вимог кредиторів четвертої черги;

- 22 квітня 2019 року рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1020 було погоджено збільшення розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум» на суму 37 400 184,60 грн. а розмір часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ « Банк Форум» збільшився до 1 085 217 070, 67 грн., що склало 44,75 % від загальної суми акцептованих вимог кредиторів четвертої черги;

- листом № 45-036-10365/19 від 18 червня 2019 року Фондом було повідомлено позивача, про те, що він включений до 4-ї черги реєстру кредиторів, акцептована сума заборгованості складає 3 114 899,46 грн., з яких позивач отримав грошові кошти у розмірі 1 393 917,51 грн.;

- відповідно до пояснень сторін, після закінчення строку дії вищевказаних договорів суму вкладу та нарахованих відсотків позивачу банком повернуто не було, а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу сплачено 200 000,00 грн.

Крім того, згідно з додатковими поясненнями представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з доданням виписки по особовим рахункам ОСОБА_1 та ТОВ «Катрал Юг» в ПАТ «Банк Форум» з 14.03.2014 року до 21.05.2019 року у прошитому вигляді, вбачається, що на рахунок ТОВ «Катрал Юг» перераховані грошові кошти ОСОБА_1 за призначенням платежу погашення заборгованості за кредитним договором № 1-0015/13/28-КL згідно протоколу комітету кредиторів (КК) № 2-20/12 від 20.12.2018 року (позасудове звернення стягнення на право грошової вимоги):

27.12.2018 року 311 489,95 грн.; 10.01.2019 року - 311 489,95 грн.; 03.04.2019 року 732 001,37 грн. та 25.04.2019 року 38 936,24 грн., а всього на суму 1 393 917,51 грн.

Судова колегія виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Стаття 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Встановивши, що:

- Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ» віднесено до категорії неплатоспроможних та що 14 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про початок виведення ПАТ «БАНК ФОРУМ» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року,

- Постановою Правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» - начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року включно.

- позивач, після отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану суму відшкодування за вкладами в сумі 200 000,00 грн., скористався своїм правом та звернувся до банку із заявою про включення до реєстру кредиторів і уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку визнано позивача кредитором банку, його вимоги внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, акцептована сума 3 114 899,46 грн., черговість задоволення вимог 4 черга;

- акцептована сума 3 114 899,46 грн. включала непогашені зобов`язання Банку перед позивачем за 2 договорами банківського вкладу, зокрема в євро 152 220 євро, та у доларах США на суму 67 650 доларів США, і що вклад у розмірі 67 650 доларів США переданий у заставу для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Катрал Юг» (одним із співзасновників якого є ОСОБА_1 ) перед ПАТ «Банк «Форум» за кредитним договором з № 1-0015/13/28-КL від 28.10.2013 року у розмірі 390 000 доларів США;

- рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1020 було погоджено остаточне збільшення розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Форум», зокрема 44,75 % від загальної суми акцептованих вимог кредиторів четвертої черги, що відносно позивача становить 1 393 917,51 грн. (3 114 899,46 грн. * 44,75%);

- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Катрал Юг» перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором з № 1-0015/13/28-КL від 28.10.2013 року перерахував частково задоволені вимоги позивача у розмірі 44,75% від загальної суми акцептованих його вимог 3 114 899,46 грн., що становить 1 393 917,51 грн.,

колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шкоди у розмірі 1 393 917,51 грн., оскільки дані кошти є частковим задоволенням вимоги позивача, як кредитору четвертої черги від загальної суми його акцептованих вимог 3 114 899,46 грн. у встановленому рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1020 розмірі 44,75%, які були направлені на придбання доларів США для перерахування заборгованості ТОВ «Катрал Юг» (одним із співзасновників якого є ОСОБА_1 ) перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором з № 1-0015/13/28-КL від 28.10.2013 року у розмірі 390 000 доларів США на підставі договору застави № 1-0394/13/28-ZS від 28.10.2013 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

При цьому колегія суддів погоджується з наведеним районним судом мотивуванням, що діяльність банку, який перебуває у стадії ліквідації, регулюється спеціальним законодавством, і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 24.04.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова