Справа № 283/2031/23
провадження №2/283/536/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про виділення частки в натурі та визнання на неї права власності,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

16.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з даною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 червня 1992 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Коростенському бюро технічної інвентаризації, записаного в реєстрову книгу за №1881, вона є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

Інша 1/2 частка зазначеного будинку належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності №2138 від 11.09.2008, виданого виконавчим комітетом Малинської міської ради.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, на пропозицію позивача укласти вище вказаний договір, відповідачка відмовляється, пояснюючи це тим, що у неї є в наявності всі документи щодо належної їй частки будинку. Без виділення належної частки будинку в натурі, ОСОБА_1 не має можливості повноцінно користуватися нею як власник, у тому числі зареєструвати у ній своїх рідних, оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Державний реєстратор також не може зареєструвати право власності на зазначене майно, як на відокремлений об`єкт та внести відповідні зміни у реєстраційні документи.

Належна позивачу частка нерухомого майна входить до складу житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , є відокремленою від приміщень, що належать іншому співвласнику, має окремий вхід, двір та використовується ОСОБА_1 незалежно від іншого співвласника. Тому, її можна виділити з будівлі по АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна, що складатиме одиницю, без порушення цільового призначення, не порушуючи прав і законних інтересів для іншого співвласника. Розташована вказана частка житлового будинку на земельній ділянці площею 0,0398 га, що належить позивачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності серії ЯД №151430, виданого 03.04.2008 Малинською міською радою.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить виділити в натурі належну їй частку 1/2 житлового будинку в АДРЕСА_1 , що складається з коридору 2-1 площею 5,7 кв.м., прихожої 2-2 площею 12,4 кв.м., кухні 2-3 площею 7,1 кв.м., кімнати 2-4 площею 10,9 кв.м, кімнати 2-5 площею 29,1 кв.м., кімнати 2-6 площею 12,1 кв.м., котельної 2-7 площею 2,8 кв.м. та веранди 2-1 площею 5,6 кв.м. Загальна площа приміщень складає 85,7 кв.м., житлова - 52,1 кв.м. Виділити також перебуваючі у її володінні: ганок а2 площею 2,6 кв.м., сарай Б площею 39,2 кв.м., сарай Б2 площею 42,6 кв.м., вбиральню в площею 1,0 кв.м., ворота №2 площею 4,6 кв.м., огорожу №4 площею 8,8 кв.м., колодязь каналізаційний №5 площею 0,8 кв.м., свердловину №6 площею 20,0 кв.м., 1/2 частку криниці №7 площею 0,8 кв.м. Визнати за нею право власності на даний об`єкт нерухомого майна.

03.10.2023 відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого ОСОБА_2 заперечила відносно позовних вимог, оскільки вважає, що жодним чином не порушила прав позивача, і не зрозуміло чому ОСОБА_1 протягом 31 року не оформила своє право власності на відповідну частку будинку у визначеному порядку без звернення до суду. Жодних перешкод у визнанні чи оформленні, а також виділенні в натурі за позивачем права власності на відповідну частку будинку, ОСОБА_2 ніколи не чинила, також ніколи не чинила їй жодних перешкод у користуванні відповідним нерухомим майном. Тим більше, позивач ніколи не зверталась до відповідача з проханням надати будь-яке погодження. З поданих позивачем додатків до позову відсутні будь-які докази на підтвердження даного факту, що між сторонами є будь-який спір, відсутні докази звернення до компетентних органів для реєстрації за позивачем права власності на відповідне нерухоме майно.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не обґрунтувала і не довела, яке її суб`єктивне право чи охоронюваний законом інтерес порушено або не визнається особою, до якої пред`явлено позов.

Тому, враховуючи викладене, зокрема, той факт, що відповідачем не порушуються та не оспорюються права позивача, а також приймаючи до уваги те, що відсутність порушеного права є самостійною підставою для відмови у позові, вважаю, що не існує правових підстав для задоволення позовних вимог, тому прошу суд відмовити позивачу у задоволені даного позову в повному обсязі.

10.10.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно якого вважає, що відзив відповідача є необґрунтованим. Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідачка не розуміє, що в позові мова йдеться не про визнання за позивачем права власності на частку будинку, а про виділ цієї частки в натурі та право ОСОБА_1 на такий виділ. Без виділення належної позивачу частки будинку в натурі, вона не матиме можливості повноцінно користуватися нею як власник.

Явка сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 згідно поданої до суду заяви від 13.11.2023 просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви від 31.10.2023 зазначила, що вона не оспорює право позивача на частку будинку і не чинить жодних перешкод у користуванні відповідних майно.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1992, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: частини будинку в АДРЕСА_1 , є його дружина ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно з інформаційною довідкою №145 від 07.08.2023, вданою КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, станом на 29.12.2012 право власності на приватне домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на частку домоволодіння та за ОСОБА_2 на частку домоволодіння (а.с.7).

На замовлення позивача ФОП ОСОБА_4 станом на 01.08.2023 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 8-12).

Відповідно до довідки №177-01/23 від 01.08.2023, при обстеженні будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 були виявлені зміни, а саме: житлове приміщення було переобладнане у нежитлове, за рахунок нього зменшилась житлова площа з 111,6 м2 на 104,5 м2; прибудова літ. «а» була побудована до 05.08.1992; на земельній ділянці зведений сарай «Б2» без фундаменту. Станом на 01.07.2023 загальна площа складає 168,0 м2, житлова 104,5 м2.

Відповідно до довідки №177-01/23 від 01.08.2023, житловий будинок 1976 року будівництва в АДРЕСА_1 . Будівлі і споруди: а - веранда дерев`яна каркасна; а1 - Ґанок бетонний; а2- Ґанок бетонний; Б Сарай цегла; Б1 Сарай цегла; Б2 - Сарай дерев`яний каркасний; в Вбиральня цегла; в1 Вбиральня цегла; №1 - Ворота з хвірткою металопрофіль; №2 - Ворота металопрофіль; №3 - Огорожа металева сітка; №4 Огорожа дерев`яна; №5 колодязь каналізаційний з бетонних кілець; №6 свердловина ПВХ; №7 криниця (а.с.14).

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 151430, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0398 га в АДРЕСА_2 (а.с.15).

Мотиви та застосовані норми права.

Між сторонами виник спір щодо виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Верховний Суд у Постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Частку у домоволодінні, яку бажає виділити ОСОБА_1 можна виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів інших співвласників, адже частина будинку, якою користується позивач має окремий вхід та використовується ОСОБА_1 незалежно від інших співвласників.

Також, при ухваленні судом рішення суд враховує відсутність заперечень відповідача відносно тієї частини нерухомого майна, яку позивач просить виділити в натурі.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,141,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 у власність як окреме домоволодіння в натурі частку майна в спільній частковій власності 1/2 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що складається з:

коридору 2-1 площею 5,7 кв.м.,

прихожої 2-2 площею 12,4 кв.м.,

кухні 2-3 площею 7,1 кв.м.,

кімнати 2-4 площею 10,9 кв.м,

кімнати 2-5 площею 29,1 кв.м.,

кімнати 2-6 площею 12,1 кв.м.,

котельної 2-7 площею 2,8 кв.м.

веранди 2-1 площею 5,6 кв.м, загальною площею приміщень 85,7 кв.м., житловою - 52,1 кв.м., а також виділити:

ганок а2 площею 2,6 кв.м.,

сарай Б площею 39,2 кв.м.,

сарай Б2 площею 42,6 кв.м.,

вбиральню в площею 1,0 кв.м.,

ворота №2 площею 4,6 кв.м.,

огорожу №4 площею 8,8 кв.м.,

колодязь каналізаційний №5 площею 0,8 кв.м.,

свердловину №6 площею 20,0 кв.м.,

1/2 частку криниці №7 площею 0,8 кв.м.

та відповідно, визнати за ОСОБА_1 право власності, як на самостійний об`єкт права власності.

Припинити право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя