Справа № 752/8049/14-ц
Провадження № 2/752/454/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Давиденко Р.С.

у місті Києві в приміщенні суду, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Надія Василівна про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії

встановив:

16.04.2014 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням доповнень від 17.02.2015 року, що прийняті в судовому засіданні 04.03.2015 року, ОСОБА_1 зазначено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за його кошти, зароблені ним у США. Зазначив, що між ним та його братом ОСОБА_2 існувала домовленість згідно якої право власності на спірну квартиру було формально оформлено на його брата ОСОБА_2 з метою отримання останнім візи на в`їзд до США. За кошти ОСОБА_1 . 22.06.2004 року ОСОБА_2 придбав дану квартиру та сплатив послуги нотаріуса. Потім ОСОБА_2 надав брату доручення на розпорядження спірною квартирою. ОСОБА_1 зазначив, що у подальшому, коли він намагався переоформити дану квартиру на своє ім`я, між ним та ОСОБА_2 велися переговори щодо переоформлення спірної квартири на його ім`я, однак брат відмовився, у зв`язку з чим він був змушений спочатку звернутися із заявою до Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області з метою надання відповідної оцінки діям його брата та у подальшому до суду. Однак, 18.10.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, зареєстрований у реєстрі за № 4998. За цим правочином фактично було здійснено відчуження його квартири за значно нижчою від реальної вартості квартири ціною - 149 326, 00 грн., відповідно до оцінки проведеної ТОВ «Південні зірки», що не відповідає реальній вартості квартири. Також в оспорюваному договорі зазначено ряд обставин, які не відповідали дійсним обставинам, як-то наявність неповнолітньої особи, і тому при здійсненні відчуження квартири повинен був би бути дозвіл органу опіки та піклування, однак такого надано не було. Сама покупець ОСОБА_3 ніколи не оглядала квартиру, ніколи не проживала у спірній квартирі, взагалі даний договір купівлі-продажу укладений фіктивно з метою вимагання у нього 28 000, 00 доларів США, які він начебто винний своєму братові. Хоча ці кошти були повернені йому ОСОБА_2 добровільно, так як це був його борг перед ним. А тому, ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.10.2013 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 4998; визнати за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру, оскільки саме він виступив покупцем за вказаним вище договором купівлі-продажу, саме за його кошти була куплена на ім`я ОСОБА_2 спірна квартира; зобов`язати Державну реєстраційну службу України внести зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 із зазначенням власника - ОСОБА_1 .

З позовом до суду звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 18.10.2013 року між нею та ОСОБА_2 вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., відповідно до умов пункту 9 якого, ОСОБА_2 стверджував що згідно ст. 403, 405 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» зазначений договір не порушує права та інтереси неповнолітніх, малолітніх та інших осіб, які зареєстровані і проживають у квартирі, що є предметом даного договору. Неповнолітні та/або малолітні діти права користування вказаною вище квартирою не мають. Також відповідно до п. 10 Договору, ОСОБА_2 зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку, звільнити квартиру від особистих речей, предметів домашньої обстановки та вжитку та передати ключі від квартири у строк до 28.10.2013 року. ОСОБА_3 також зазначила, що після укладення договору, їй стало відомо, що у квартирі проживає ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , при цьому останній без її згоди та згоди попереднього власника, в день укладення договору купівлі-продажу квартири був зареєстрований у спірній квартирі.

Вважає, що наявність таких обставин та невиконання умов договору порушує її права, як власника квартири, а тому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 звільнити спірну квартиру від особистих речей, предметів домашньої обстановки і вжитку та передати їй ключі від дверей даної квартири. Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з спірної квартири і визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

19.03.2014 року суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці Чебан В.М. було відкрито провадження по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.05.2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про примусове виконання обов`язку в натурі та усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, передано за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

30.05.2014 року цивільна справа передана на розгляд відповідно до автоматичного розподілу справ у провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В.

30.05.2014 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В. постановив ухвалу про прийняття справи до провадження.

24.11.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвали про витребування доказів та повернення заяви про забезпечення позову.

18.06.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

30.07.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залишення без розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про примусове виконання обов`язку в натурі та усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення.

22.10.2015 року Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.06.2015 року про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11.02.2016 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Новаком А.В. постановлено ухвалу про об`єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївського району міста Києва, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В. про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру зі справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївського району міста Києва про усунення перешкод в користуванні власністю.

29.03.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївського району міста Києва, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В. про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру відмовлено. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Орган опіки та піклування Голосіївського району міста Києва про усунення перешкод в користуванні власністю задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 звільнити квартиру АДРЕСА_1 від особистих речей, предметів домашньої обстановки і вжитку. Зобов`язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 ключі від дверей квартири АДРЕСА_1 . Виселено ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_5 з приміщення квартири АДРЕСА_1 . Визнано ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , солідарно 243, 60 грн.

24.05.2017 року Апеляційним судом м. Києва ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.06.2004 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тесленко Ю.П., зареєстрований в реєстрі за № 3547, в частині покупця недійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання його покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.06.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тесленко Ю.П., зареєстрованим в реєстрі за № 3547. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 18.10.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4998. ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви по 121, 80 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги по 133, 98 грн. з кожного.

25.09.2019 року Верховним Судом винесено постанову, якою касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29.03.2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 24.05.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

02.01.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

05.07.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 26.09.2023 року сторони відсутні.

ОСОБА_1 , який діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_5 просив завершувати розгляд справи за його відсутності, задовольнити заявлені ним позовні вимоги та відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_3 вимог.

Представник ОСОБА_3 подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його та ОСОБА_3 відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити. Щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог заперечував.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що заперечують проти позовних вимог ОСОБА_1 ОСОБА_2 також зазначив, що заявлені до нього ОСОБА_3 позовні вимоги визнає.

Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації подали до суду висновок, відповідно до змісту якого заперечували проти позову ОСОБА_3 , просили вирішити спори відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням якнайкращих інтересів малолітнього ОСОБА_5 , а також розглянути справу за відсутності їх представника.

Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В. надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства України.

Врахувавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та відмови позовних вимог ОСОБА_3 , з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в ході судового розгляду було подано доповнення до позовної заяви від 17.02.2015 року, що прийняті в судовому засіданні 04.03.2015 року, у яких він разом з первісними вимогами просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.10.2013 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований у реєстрі за № 4998; визнати за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру, оскільки саме він виступив покупцем за вказаним вище договором купівлі-продажу, саме за його кошти була куплена на ім`я ОСОБА_2 спірна квартира; зобов`язати Державну реєстраційну службу України внести зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 із зазначенням власника - ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Так, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.

Якщо при вирішенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, що насправді покупцем є інша особа, суд встановить, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, вказаний договір визнається недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2004 року між ОСОБА_6 (продавець за договором) та ОСОБА_2 (покупець за договором) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тесленко Ю.П., зареєстрований в реєстрі за № 3547, за яким продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) квартиру АДРЕСА_1 , і оплатив її вартість за ціною та у порядку, передбаченому договором (а.с. 59, т. І).

Як показали суду ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , допитані судом в якості свідків, у травні - червні 2004 року саме ОСОБА_1 знайшов квартиру АДРЕСА_1 , яку мав намір придбати для себе за кошти зароблені ним у США. Передавши власниці даної квартири завдаток, домовився з нею про усі суттєві умови укладення договору купівлі-продажу. На той час, його брат ОСОБА_2 , з яким у нього були довірчі стосунки, збирався до США на заробітки, оскільки його доходи в Україні були мізерними, та йому необхідно було мати нерухомість в Україні, що було гарантом надання візи для в`їзду до США. З метою допомогти брату, ОСОБА_1 погодився оформити право власності на спірну квартиру за рідним братом ОСОБА_2 , який обіцяв у подальшому переоформити таке право власності на нього. І продавець, і її дочка, і нотаріус були обізнані про те, що право власності на дану квартиру оформляється на ОСОБА_2 за певною домовленістю. Після укладення договору купівлі-продажу спірної квартири ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 оригінал договору, а також надав на його ім`я довіреність на розпорядження та користування даною квартирою, а ОСОБА_8 передала ОСОБА_1 технічний паспорт та інші документи, а також ключі від квартири. До 2013 року ОСОБА_1 не переоформлював право власності на спірну квартиру, оскільки розпоряджався та користувався нею безперешкодно, та на той час між ним та його братом існували довірливі стосунки. Маючи намір переоформити право власності на спірну квартиру ОСОБА_1 звернувся до брата із такою вимогою, проте у серпні 2013 року останній відмовив ОСОБА_1 у переоформленні у визначеному законом порядку право власності на спірну квартиру, вимагаючи за це 28 000, 00 дол. США, які нібито ОСОБА_1 йому винен.

Так, не дійшовши згоди щодо переоформлення права власності на спірну квартиру, ОСОБА_2 отримавши у нотаріуса дублікат договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2004 року, уклав 18.10.2013 року з ОСОБА_3 договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4998.

ОСОБА_1 , як на підтвердження заявлених позовних вимог щодо придбання спірної квартири за його кошти вказував, що саме він здійснив оплату вартості квартири, із коштів, що належали йому особисто, які він заробив перебуваючи у США, що підтверджується копією фінансових документів США та копією закордонного паспорта із відмітками про перетин кордону протягом 2004 року та переказами відповідних грошових коштів.

Після укладення договору купівлі-продажу саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 зареєструвався в спірній квартирі, де проживав та продовжує проживати до теперішнього часу, та несе всі витрати по утриманню квартири як її фактичний власник. Також у спірній квартирі зареєстрований і проживає його малолітній син ОСОБА_5 . У свою чергу, ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 , а також їхні діти у даній квартирі ніколи не проживали, лише іноді ОСОБА_2 зупинявся, коли був проїздом у м. Києві, жодних витрат по її утриманню не ніс.

Факт купівлі спірної квартири за кошти ОСОБА_1 підтверджується показами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , допитаних у якості свідків.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 показали, що у телефонній розмові з ними ОСОБА_2 визнав той факт, що спірна квартира була придбана за кошти ОСОБА_1 , але покупцем за даним договором було зазначено ОСОБА_2 за домовленістю з братом з метою отримання ним візи на в`їзд до США, що відображено на аудіозаписі розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , наданої ОСОБА_1 та роздруківкою цього запису, що міститься у матеріалах справи (а.с. 153-163, т. 4).

В матеріалах справи містяться докази, які підтверджують фінансову спроможність ОСОБА_1 придбати квартиру в м. Києві, а саме інформація щодо розміру отриманого ним заробітку в США відповідно до його декларації, а також перетинання ним державного кордону з Україною (а.с. 158-174, 13-15, т.5).

Саме ОСОБА_1 вселився до спірної квартири, де він і проживає разом з дружиною та малолітнім сином ОСОБА_5 , вказана обставина підтверджується актом комісії (а.с. 110, т.5) та відповідачами не спростовується. ОСОБА_2 до спірної квартири не вселявся і ніколи в ній не проживав, разом з сім`єю він проживає постійно в м. Чернівці.

12.11.2004 року ОСОБА_2 видав довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою надав ОСОБА_1 усі права щодо спірної квартири, у тому числі, і право розпорядження квартирою терміном на п`ять років (а.с. 101, т. 5).

Як показав суду ОСОБА_1 , саме на підставі даної довіреності він мав переоформити право власності на спірну квартиру на себе, але довіряв брату і під час дії даної довіреності не вчинив цих дій.

ОСОБА_1 на підставі вказаної довіреності 26.11.2004 року уклав з ЖЕО-102 договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с. 102,103, т.5). Витрати по утриманню спірної квартири несе постійно ОСОБА_1 , сплачені квитанції знаходяться саме у нього, копії містяться в матеріалах справи. ОСОБА_1 здійснив ремонт в спірній квартирі, що підтверджується копіями товарних чеків та придбав меблі і техніку (а.с.111,112,113,114,115,116,117,118, т. 5).

Договір на отримання послуг кабельного телебачення з ЗАТ «Воля-Кабель» 28.12.2005 року укладений ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору та копіями сплачених ним квитанцій за вказану послугу, квитанції адресовані на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 107-108, 88-93, т.5).

Договір з ВАТ «Укртелеком» 26.11.2004 року також був укладений саме ОСОБА_1 , як споживачем послуг зазначеного Товариства (а.с.104-106, т.5).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в ході розгляду справи встановлено, що саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 виступив покупцем квартири за адресою вказаною у договорі від 22.06.2004 року, сплативши при цьому власні кошти в розмірі, які визнані продавцем як достатніми щодо вартості квартири, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його власником квартири квартири АДРЕСА_1 , доведеними та такими що підлягають задоволенню з зазначених вище підстав.

Оскільки саме ОСОБА_1 є власником спірної квартири то, відповідно, не наступає право щодо віндикаційної вимоги і, відповідно, ОСОБА_1 не укладав договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2013 року, в квартирі постійно проживає та зареєстрований його малолітній син ОСОБА_5 , а тому волевиявлення фактичного власника квартири на її продаж не було.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.10.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4998.

Відповідно до ч. 5 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Відтак, враховуючи наведені вище висновки суду, позовні вимоги ОСОБА_3 є такими, що не підлягають задоволенню судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

З огляду на вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В. про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру задовольнити. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

За правилами ст. 141 ЦПК України, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Надія Василівна про визнання договору недійсним та визнання права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зобов`язати уповноважений орган чи особу внести до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни у частині відомостей про власника квартири АДРЕСА_1 , зазначивши власником ОСОБА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.10.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною, зареєстрований у реєстрі за № 4998.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк