КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1617/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1810/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Заставенко М.О.,-

встановив:

У січні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5 991 грн 72 коп. за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2011 року, та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви з метою отримання банківських послуг.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 26 жовтня 2011 року становить 5 991 грн 72 коп.

Позивач зазначає, що спадкоємцями, які постійно проживали із позичальником на час відкриття спадщини є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження того, що саме відповідачі є спадкоємцями позичальника. Крім того, судом раніше вже було винесено рішення про стягнення боргу по кредитному договору від 26 жовтня 2011 року, яке перебувало на виконанні у державній виконавчій службі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 26 жовтня 2011 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_3 підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 2 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становить 5 991 грн 72 коп., з яких:

1 190 грн 65 коп. - заборгованість за тілом кредита;

2 674 грн 17 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;

2 126 грн 90 коп. - нарахована пеня.

Банк зазначає, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями паспортів.

Позивач вказує, що відповідачі прийняли спадщину, а тому зобов`язані сплати заборгованість за кредитним договором.

06 серпня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 листи-претензії.

Встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року (справа № 753/22741/16) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 жовтня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 22 033 грн 01 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн 00 коп.

На виконання вищезазначеного рішення, 24 квітня 2017 року видано виконавчий лист № 753/22741/16.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 753/22741/16.

Постановою державного виконавця від 08 листопада 2019 року ВП № НОМЕР_1 закінчено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Восьмої Київської державної нотаріальної контори від 15 червня 2021 року № 395/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Згідно листа Восьмої Київської державної нотаріальної контори від 08 липня 2022 року № 365/01-16, на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2022 року, інформація в Спадковому реєстрі стосовно заведених спадкових справ щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відсутня.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника.

АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження того, що відповідачі є спадкоємцями померлої позичальниці (за законом чи за заповітом) та прийняли спадщину після її смерті.

Матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлої ОСОБА_3 (за законом чи заповітом), а також, що вони дійсно постійно проживали за місцем своєї реєстрації на час відкриття спадщини.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» вже зверталося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2011 року, та на виконанні у Дарницькому районному відділі ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 753/22741/16, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 22 033 грн 01 коп.

Враховуючи вищенаведені встановлені фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується копіями паспортів, а відтак є такими, що прийняли спадщину, колегія суддів відхиляє, оскільки реєстрація місця проживання відповідачів за адресою місця проживання позичальника не є безумовним підтвердженням того, що вони подали заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, отримали відповідне свідоцтво та є спадкоємцями.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 29 липня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко