Справа №333/5224/23
Провадження №2/333/2609/23
02 листопада 2023 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/5224/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, посилаючись на те, що 19.03.2011 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Під час перебування у шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2014 року подружні відносини між позивачкою та відповідачем були фактично припинені, сторони почали проживати окремо один від одного. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу син та дочка проживають разом з позивачкою. Відповідач своїх обов`язків щодо виховання дітей та піклування про них систематично не виконує. Обставини, що відповідач не відвідує дітей, не цікавиться їх долею і не спілкується з ними, можуть бути підтвердженні показами свідків. Крім цього, відповідач не виконує обов`язки щодо матеріального утримання дітей. Враховуючи вище викладене, вбачається, що відповідач систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та інтересу до дітей не виявляє. Тому наявні всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
02 листопада 2023 року через канцелярію суду надійшов Висновок районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування, щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та акти обстеження умов проживання. Відповідного до висновку вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені судом належним чином про час та місце слухання справи. Через канцелярію суду позивачка надала заяву щодо слухання справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Представник районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування, будучі повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що знайома з позивачем і відповідачем приблизно 12 років. Живе по сусідству. ОСОБА_1 мешкає з матір`ю і двома дітьми. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, аліменти не сплачує. Останній раз його бачила приблизно 8 років тому. ОСОБА_1 жодних перешкод у спілкуванні відповідача з дітьми не чинить.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що знайома з позивачем і відповідачем приблизно з 2003 року. Останнього бачила, коли ОСОБА_4 виповнилося 5 місяців. Про дітей піклується лише матір. Відповідача матеріально їм не допомогає. Вихованням дітей не займається.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Положеннями ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
З свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 , встановлено, що 19 березня 2023 року між громадянином ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_7 укладено шлюб, який зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, на підставі чого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.8).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 жовтня 2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 грудня 2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.10).
Шлюб укладений 19.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2014 року (а.с.11).
Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та коштів на утримання - задоволено повністю (а.с.15-16).
Згідно розрахунку заборгованості на підставі виконавчого листа №333/7393/19 виданого 21.11.2013 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей від 12.06.2023 року здійсненого державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Роботою А.Є. обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів, що станом на 31.05.2023 року включно складає 350 898,91 гривень (а.с.19-21).
Згідно довідки про участь батька в освітньому процесі дитини виданого Директором гімназії О.Коляда, зазначено, що ОСОБА_4 є здобувачем освіти 4-Б класу та ОСОБА_3 здобувач освіти 5-А класу. За період навчання дітей з 01.09.2019 року батько дітей ОСОБА_2 за інформацією про результати навчання дітей не звертався, участі в громадському самоврядуванні класу не брав. Постійний зв`язок з гімназією підтримує мати дітей ОСОБА_1 (а.с.14).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 23.10.2023 року, проведеного головними спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Савенко А.Ю. начальника відділу по Комунарському району ВСР ЗМУСС Федорцевої М.І. на підставі матеріалів Комунарського районного суду м.Запоріжжя в цивільній справі 333/5224/23 з метою обстеження умов проживання неповнолітніх разом з матір`ю, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з 3 кімнат, кухня, санвузлу з ванною кімнатою та коридору. закритий двір на 3-х власників. Наявне газо-водо-електропостачання, опалення газовий котел. Умови проживання добрі. Наявна м`які меблі для відпочинку та зберігання речей. Для виховання та розвитку дітей створені всі належні умови. За цією адресою проживають та зареєстровані ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 (бабуся), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (мати), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка) (а.с.56).
Відповідно до Актів обстеження умов проживання від 10.10.2023 року та 19.10.2023 року, проведеного головними спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, Савенко А.Ю. інспектора поліції Філіна Г.О., головного спеціаліста Курочкіної А.Ю., на підставі матеріалів Комунарського районного суду м.Запоріжжя в цивільній справі 333/5224/23 з метою обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , двері будинку у двох випадках ніхто не відчинив (а.с.57-58).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу «як найкращому забезпеченню інтересів дитини".
У частині 2 ст.1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: «предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав».
Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»).
Із роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
У матеріалах справи наявний висновок районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування, щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 01.11.2023 року №2045/01-37/1902, відповідно до якого встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її повному забезпеченні. Батько дітей ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідного до висновку вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .
На спростування викладеного відповідачем не надано належних та допустимих доказів.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно власних дітей.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факту ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, яке виражається у тому, що він не відвідує дітей, не цікавиться їхнім життям та розвитком, не забезпечує матеріально, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення в дуже важливий для формування їх особистостей час; не надає дітям доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі і не може бути для дітей прикладом та авторитетом; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умови для отримання ними освіти. Відповідач не розуміє батьківського обов`язку, не виявляє ніяких батьківських почуттів, не займався та не займається вихованням та утриманням дітей, не замислюється про їх долю та майбутнє.
Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 по відношенню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Керуючись Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. №789-XII, ст.ст.150,155,164 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 10, 11, 280-283, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесят трьох) гривень 80 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 02 листопада 2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя С.С. Тучков