_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/707/23
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

17.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 року в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду звернулась адвокат Шкодіна Л.В. з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- Встановити факт проживання як чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з жовтня 2007 року по 2022 рік.

- Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 06.11.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито.

Адвокатом Шкодіною Л.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому заявник мотивує своє клопотання тим, що фактично на даний час ОСОБА_2 протиправно виселила ОСОБА_1 та привласнила його особисті речі. Більш того, відповідач має намір реалізувати належне позивачу майно та отримати грошову винарогоду.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення постанови №9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необгрунтовані та недоведені, оскільки окрім поданої позивачем до органів поліції заяви, інших доказів на підтвердження викладених в заяві фактів суду не надано. Окрім того, суд зазначає, що пред`явлені ОСОБА_1 вимоги є вимогами немайнового характеру, відтак такі вимоги не підлягають забезпеченню обранням передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.