Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Номер судового провадження: 2/760/646/23
Справа №760/6199/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства» Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у травні 2022 року звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 192 275, 75 гр., з яких:

- 156 722, 53 гр. - за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- 8 947, 34 гр. - 3 % річних;

- 26 605, 88 гр. - інфляційні втрати.

Посилається в позові на те, що відповідачка є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до якої надаються житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України № 1198 від 10 квітня 2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено пунктом 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 7 ст. 26 Закону визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» було опубліковано повідомлення про публічний договір / оферту/ про надання ПАТ`Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання таких послуг.

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення в багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

У разі відмови споживачів від отримання послуг, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ`АК`Київводоканал» для оформлення припинення надання послуг.

Відповідачка після розміщення повідомлення та Договору у газеті на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг не подавала.

Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за умовами укладеного договору, з 01 травня 2016 року по 31 січня 2022 року утворилась заборгованість, яка складається з:

- 156 488, 38 гр. - заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- 69, 79 гр. - заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку;

- 164, 36 гр. - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування;

- 8 947, 34 гр. - 3 % річних;

- 26 605, 88 гр. - інфляційні втрати.

Виходячи з цього, невиконання відповідачкою умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 30 травня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Після усунення недоліків ухвалою суду від 08 серпня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

05 грудня 2022 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачці.

/ а. с. 62 /

Відповідачці був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ч.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п.2 ст.1 ст.5 Закону комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

З розрахунку позивача, долученого до позову, вбачається, що заборгованість нарахована за період часу з 01 травня 2016 року по 31 січня 2022 року, становить 192 275, 75 гр. і складається з:

- 156 488, 38 гр. - заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- 69, 79 гр. - заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку;

- 164, 36 гр. - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування;

- 8 947, 34 гр. - 3 % річних;

- 26 605, 88 гр. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» було опубліковано повідомлення про публічний договір / оферту / про надання ПАТ`Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання таких послуг.

Повідомленням визначено, що фізична особа/власник/квартиронаймач житлового приміщення в багатоквартирному будинку/, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору.

Зазначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ`АК`Київводоканал» для оформлення припинення надання послуг.

Судом встановлено, що відповідачка є власником 1/3 частини спірної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину з 19 травня 2021 року.

Хто є власником решти квартири в позові не зазначено.

В договірних відносинах з позивачем відповідачка не перебуває.

/ а.с. 21 /

З витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 87379624 від 23 грудня 2022 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 , станом на 23 грудня 2022 року зареєстровані 7 осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідачка в спірній квартирі не зареєстрована і будь-які докази її проживання в квартирі в матеріалах справи відсутні.

/ а.с. 63 /

Ухвалою суду від 06 червня 2022 року позовна заява була залишена без руху, позивачем фактично не виконана, однак подана заява, яка за своїм змістом є заявою про зміну підстав позову, з обґрунтуванням підстав звернення до суду до відповідачки нормами ст.1216, 1282 ЦК УТкраїни, а також ст.ст.541, та 543 ЦК України, які регулюють солідарну відповідальність боржників.

При цьому, звертаючись до суду, позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1,3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані посуги водопостачання, на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Так, як зазначено вище, в спірній квартирі зареєстровані 7 осіб, квартира є предметом спільної часткової власності.

Відповідачка є власником її 1/3 частини, хто є власником решти квартири, в позові не зазначено.

Всю суму заборгованості за приведені в позові послуги, починаючи з 2016 року, тобто за період, коли відповідачка ще не була співвласником квартири, позивач просить покласти на неї.

Однак, стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач же, звертаючись до суду, ставить питання про повну відповідальність відповідачки в розмірі всієї суми заборгованості.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позов має містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З долученого до позову розрахунку вбачається, що в ньому з травня 2016 року приводиться об`єм нарахування за постачання ХВП в м? , вартість спожитої води за об`єм постачання та сума до сплати.

Форма розрахунку та об`єм споживання свідчить про те, що показники спожитої води позивачем розраховувалися за показаннями будинкових засобів обліку.

Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку.

Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

- у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);

- у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення.

Будь-яких доказів відсутності чи наявності квартирних засобів обліку в квартирі позивач при зверненні до суду не надав та не обґрунтував порядок нарахування споживання холодної води та нарахування плати за її використання.

При зверненні до суду позивачем також не зазначено, яким чином знімалися показання будинкового лічильника та яким чином фіксувалася кількість спожитої холодної води щомісяця, в даному випадку в спірній квартирі, в позові та розрахунку не зазначено, як і не зазначено, яким чином розподілялася спожита кількість води в будинку за розрахунковий період, яка кількість спожита власниками квартир, у яких встановлені квартирні засоби контролю, у яких такі засоби обліку не встановлені, яка кількість використана іншими споживачами, визначеними п.11 Порядку.

Крім того, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредитор вправі протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, звернутися зі своїми вимогами по боргах спадкодавця до його спадкоємців незалежно від наступу строків вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що:

- по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця;

- по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).

Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

Це відповідає позиції Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, яка з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватись судом.

Виходячи з даної правової позиції звернення до суду кредитора спадкодавця з позовом до спадкоємця про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не може вважатися належним способом захисту порушеного права кредитора, оскільки правовідносини між кредитором і споживачем припинилися у зв`язку зі смертю останнього, а його спадкоємець, в даному випадку відповідачка, стороною даного договору не була.

На правовідносини між кредитором і спадкоємцем не поширюються норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема право на пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за договором.

З точки зору закону задоволення вимоги кредитора до спадкоємця шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий же спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємця від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємця позову про накладення стягнення на майно, яке було передане йому у натурі.

При цьому закон не передбачає форму, в якій має бути здійснена відмова спадкоємця задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу.

Тому саме по собі невиконання спадкоємцем вказаної вимоги може свідчити про відмову.

Зазначена позиція закріплена в ухвалі Верховного Суду від 21 березня 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Подаючи заяву на виконання ухвали суду про залишення позову без розгляду та обґрунтовуючи підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за надані житлово-комунальні послуги померлому спадкодавцю, будь-яких доказів направлення відповідачці, як спадкоємцю боржника, вимоги про погашення заборгованості за надані послуги не надав.

Навпаки, в заяві навіть відсутнє будь-яке посилання на вжиття позивачем заходів на виконання даної норми закону щодо відповідачки, як спадкоємця боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав щодо відповідачки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України.

Виходячи з викладеного вище, неправильно обраного позивачем способу захисту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 15, 16, 322, 360, 509, 633, 634, 639, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 259, 263 - 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства» Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...