Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4629/23
Провадження № 2/552/4654/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

13.11.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 552/4629/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення частини сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.08.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення частини сплачених коштів.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є співвласником на праві приватної спільної часткової власності, з часткою в розмірі 7/12, домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Вказував, що відповідачі є співвласниками будинку, частка ОСОБА_4 в праві власності складає 1/3, частка ОСОБА_6 1/12.

Позивач зазначав, що відповідачі категорично відмовляються приймати участь в оплаті послуг за розподіл природного газу та в оплаті послуг за спожитий газ.

Зазначав, що ним були понесені витрати у зв`язку з несплатою відповідачами послуг за користування природним газом, а саме: 06.04.2023 сплатив 2694,50 грн за послуги розподілу природного газу за квітень 2023 року; 30.05.2023 сплатив 1640,63 грн за спожитий газ.

Загальна сплачена сума складає 4335,13 грн, 5/12 частин з якої вважає підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку в сумі 1806,30 грн.

В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідачів на його користь в солідарному порядку 1806,30 грн. та понесені ним судові витрати.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2023 відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті.

Відповідачем ОСОБА_4 01.09.2023 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що будинок в АДРЕСА_1 за ініціативою позивача ОСОБА_1 відключений від газопостачання, відповідач не є споживачем послуг з постачання природного газу.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 та його представники повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є об`єктом спільної часткової власності сторін по справі, частки співвласників становлять: ОСОБА_1 7/12, ОСОБА_4 - 1/3, ОСОБА_6 1/12.

Також судом встановлено, що між співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 виникли недоброзичливі відносини, не досягнуто згоди щодо порядку користування та володіння спільним майном, мають місце невирішені судом спори з цього приводу, інформація про які є у вільному доступі за даними офіційного сайту Судової влади України.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач має довести порушення права, а обраний спосіб його захисту має відповідати змісту порушеного права, забезпечувати реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Згідно зі статтею статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно(стаття 355 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки сторони по справі є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1 , на них відповідно до їх часток в праві власності покладений обов`язок з утримання такого майна.

При цьому володіння та користування таким майном відповідно до положень цивільного законодавства може здійснюватися виключно за їх спільною згодою.

Звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту свого права, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ним понесені витрати на утримання спільного майна, а саме оплату послуг з газопостачання та розподілу природного газу, тому просить стягнути з відповідачів такі витрати пропорційно до розміру їх частки в праві власності.

Разом з тим, як встановлено судом, газопостачання в будинку по АДРЕСА_1 відсутнє з 2021 року.

Встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , співвласниками якого є відповідачі, відповідно до заяви споживача ОСОБА_7 від 26.08.2021 відключено від газопостачання.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог Правил. За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, вони у встановленому законом порядку, за згодою всіх співвласників житлового будинку до АТ «Полтавагаз» з питань підключення будинку до газопостачання не зверталися.

Жоден із співвласників домоволодіння не укладав договір про надання послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Станом на час вирішення справи судом жоден із співвласників не є споживачем таких послуг.

Отже, з часу відключення будинку від системи газопостачання, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не є споживами таких послуг, тому на них не може бути покладено обов`язок з відшкодування позивачу сплачених ним згідно квитанції від 30.05.2023 коштів пропорційно до їх часток в праві власності на будинок.

З наданої до суду квитанції (а.с. 16) вбачається, що 30.05.2023 позивачем ОСОБА_1 було перераховано кошти в розмірі 1640,63 грн на користь ТОВ «Полтавагаз збут» в рахунок оплати за спожитий природний газ, о/р НОМЕР_1 .

При вирішенні справи суд виходить з того, що здійснюючи погашення боргу на користь ТОВ «Полтавагаз збут» в розмірі 1640,63 грн за послуги з газопостачання, який виник за життя споживача ОСОБА_7 , позивач виконав свої зобов`язання перед зазначеним товариством як спадкоємець майна померлої ОСОБА_7 .

Також судом встановлено, що Київським районним судом м. Полтави 18.08.2021 за заявою АТ «Полтавагаз» в справі № 552/4222/21 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_7 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість станом на 01.08.2021 в розмірі 2339 грн. 19 копійок, 227 грн. 00 коп. судових витрат, а всього 2566 грн. 19 коп.

Станом на 20.03.2023 за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 , перед АТ «Полтавагаз» рахувалася заборгованість зі сплати за послуги з розподілу природного газу на суму 2629,23 грн, нарахування за квітень склали 55,26 грн, до сплати до 20.04.2023 підлягало 2684,49 грн.

Згідно квитанції від 06.04.2023 (а.с. 14) на користь АТ «Полтавагаз» було здійснено погашення заборгованості в розмірі 2684,50 грн за послуги з розподілу природного газу, які отримані за адресою АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_7 .

Сторонами по справі не заперечувалася та обставина, що платіж було здійснено позивачем ОСОБА_1 .

Також дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_4 згідно квитанції від 08.08.2022 (а.с. 68) здійснювала оплату послуг з розподілу природного газу, отриманих за адресою АДРЕСА_1 , на суму 785 грн за період з 01.08.2021 по 01.09.2022.

Також відповідачем ОСОБА_4 12.09.2023 (а.с. 68) здійснено оплату послуг з розподілу природженого газу, отриманих за адресою АДРЕСА_1 , на суму 600 грн за період з 01.09.2022 по 31.12.2023.

Отже, посилання позивача про те, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не приймають участь в утриманні майна, не здійснювали оплату послуг з розподілу природного газу, категорично відмовляються приймати участь в оплаті таких послуг, не заслуговує на увагу.

Також суд приходить до висновку, що дослідженими в справі доказами спростовано твердження позивача ОСОБА_1 про те, що відповідно до квитанції від 06.04.2023 ним було сплачено послуги за розподіл природного газу за період після 2021 року.

Натомість, судом встановлено, що здійснюючи погашення боргу в розмірі 2684,50 грн на користь АТ «Полтавагаз» за послуги з розподілу природженого газу, позивач ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання перед зазначеним акціонерним товариством як спадкоємець майна померлої ОСОБА_7 .

При вирішенні справи суд враховує, що відповідно до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

На відповідача ОСОБА_6 , який є одним із спадкоємців майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , може бути покладено відповідальність із задоволення вимог кредиторів після померлої в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину, а також, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, а не в праві власності на об`єкт нерухомого майна.

Встановивши даній обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення частини сплачених коштів є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення частини сплачених коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 15.11.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко