Справа № 539/4358/23
Провадження № 2/539/984/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Павличенко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року по справі № 527/719/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до вироку ОСОБА_1 є потерпілою по справі. Відповідач ОСОБА_3 завдав ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 100 000 грн., однак ні під час досудового розслідування так і під час судового розгляду справи матеріальну шкоду не відшкодував.
Окрім матеріальних збитків відповідач ОСОБА_3 також спричинив їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 9000 грн.
Спричинення їй діями ОСОБА_3 моральної шкоди мотивувала тим, що вона є пенсіонеркою та людиною похилого віку. Кошти, якими заволодів ОСОБА_3 внаслідок шахрайських дій були її заощадженням на старість. Окрім того, кошти отримувались відповідачем нібито для передачі до лікарні для лікування доньки постраждалої після ДТП. Для неї як для людини у віці 74 роки ця ситуація стала сильним нервовим стресом та викликала сильні нервові навантаження.
Просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням майнову шкоду в розмірі 100 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 9 000 грн.
Ухвалою від 20.09.2023 року справу прийнято до провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач та її представник адвокат Юхимович О.В. не з`явилися. Адвокат Юхимович О.В. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву, клопотань не надав.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2023 року по справі № 527/719/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. (а.с.5-7).

Вирок набрав чинності 17.07.2023.

Під час розгляду кримінального провадження №527/719/23 встановлено, що ОСОБА_3 в невстановлений час вступив в злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, відносно якої було виділено матеріали в окреме провадження, яка виконувала роль представника медичного закладу та за допомогою телефонного дзвінка 14.01.2023 здійснила повідомлення потерпілій ОСОБА_1 , про те, що її донька знаходиться у тяжкому стані після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та для проведення операції необхідна оплата у грошовому еквіваленті.

ОСОБА_3 неодноразово, 14.01.2023, 29.01.2023, 31.01.2023, 07.02.2023,17.02.2023, 20.02.2023, 25.02.2023 прибував до ОСОБА_1 додому та підтверджував факт необхідності передачі грошових коштів до лікарської установи, чим вводив в оману потерпілу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошових коштів потерпілої, отримав від неї грошові кошти на загальну суму 100 000 грн., з якими в подальшому покинув місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом з`ясовано, що в добровільному порядку шкода відповідачем не відшкодована.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування збитків.

За нормами ч. 2 ст. 16 ЦПК України особи, які порушили права та законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження сума матеріальних збитків нанесених відповідачем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 загальною сумою 100 000 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись вищевикладеним, суд враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач ОСОБА_1 та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування позивачу спричиненої їй неправомірними діями обвинуваченого моральної шкоди є сума 9000,00 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 100 000 грн матеріальної шкоди та 9 000 грн моральної шкоди.

З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП -не відомий, місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце реєстрації як ВПО: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 18 жовтня 2023 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова