Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 15.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Номер судового провадження: 2-4017/23
печерський районний суд міста києва
Справа № 760/1214/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В.П.

справа №760/1214/21-ц

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД»

відповідач 1: ОСОБА_1

відповідач 2: ОСОБА_2

відповідач 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ» про стягнення грошових коштів, -

представник позивача - адвокат Свірєпова А. В.

представник відповідача 2 - адвоката Фесенко А. Л.

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ» (далі - ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» (далі - ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД») грошові кошти у розмірі 1 701 580, 00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 12 січня 2012 року між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0-1/12-00700-с-к.

04.04.2019 року між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АРГОН» був укладений договір відступлення права вимоги №28, відповідно до якого ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступив право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року.

10.09.2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» був укладений договір поруки №10/09п, відповідно до якого, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року, укладеним між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ») та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2.1 договору поруки №10/09п поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 1 701 580, 00 грн.

Згідно із п. 2.2 договору поруки №10/09п у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник. В будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпечення зобов`язань, визначеного у п.2.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.3 договору поруки поручитель протягом 15-ти банківських днів, наступних за днем отримання від кредитора, передбаченого у п.4.1 даного договору, повідомлення, зобов`язується перерахувати на поточний рахунок кредитора суму, визначену останнім у розрахунку заборгованості позивальника, але не більше суми встановленої п. 2.1 цього договору.

Вказує, що отримавши вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» вих. №21/08 від 21.08.2020 року з метою уникнення порушення договору поруки №10/09п позивач, як поручитель, частково погасив заборгованість відповідача 1 відповідно до кредитного договору №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року у розмірі 1 701 580, грн.

Також зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року було укладено також договір поруки №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року між ОСОБА_2 та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», договір поруки №05/06-п14 від 05.06.2019 року, укладений між ТОВ «ТРАЄКТРІЯ» та ТОВ «ФК «АРАГОН».

Вважає, що право вимоги до ОСОБА_1 частково перейшло до ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД», однак ОСОБА_1 після отримання вимоги про повернення вказаної заборгованості у розмірі 1 701 580, 00 грн, останнім не оплачено заборгованість перед позивачем, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року вказану справу передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва (а.с. 58).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а.с. 68).

Копію ухвали від 16.09.2021 року направлено на адреси сторін, крім того відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками (а.с. 69-72).

25.10.2021 року від відповідача 2 надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що вимоги до відповідача 2 ОСОБА_2 є безпідставними, він є неналежним відповідачем у справі,оскільки відповідно до п.1.2 договору поруки №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року, порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею, порука також припиняється, якщо кредитор протягом 3 років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Відповідно до додаткової угоди від 04.12.2014 року №23, додаткової угоди від 05.03.2015 року до кредитного договору №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року останній строк повернення позичальником кредитних ресурсів - не пізніше 11 жовтня 2015 року, а отже порука за договором №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року є припиненою, а позивачем пропушено строк позовної давності за вказаним договором. При цьому, розмір зобов`язання поручителя за договором №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року скаладає лише 327 113, 70 грн (а.с. 75-86).

11.11.2021 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій просить стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ» солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» грошові кошти у розмірі 1 701 580, 00 грн (а.с. 91-103).

28.12.2021 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів у справі (а.с. 112-135).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 145).

02.02.2023 року від позивача надішли письмові пояснення по справі, у яких, зокрема, зазначено, що представником відповідача 2 не доведено, що кредитний договір №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року припинив свою дію, не має підстав вважати, що договір поруки №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року є припиненим, оскільки договір поруки має додатковий характер до основного зобов`язання і діє до припинення основного договору (а.с. 198-202).

У судове засідання представник позивача - адвокат Свірєпова А. В. не з?явилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі та їх представники у судове засідання не з?явились, повідомлялись належним чином.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу в судовому засіданні за відсутності позивача та його представника, з урахуванням пояснень представника позивача - адвоката Свірєпової А. В., наданих у судовому засіданні 02.02.2023 року, та обставин, зазначених нею у поясненнях та письмових судових дебатах, а також у відсутність відповідачів та їх представників, з урахуванням пояснень представника відповідача 2 - адвоката Фесенко А. Л., наданих у судовому засіданні 02.02.2023 року, та обставин, зазначених ним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12 січня 2012 року між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0-1/12-00700-с-к (а.с. 5-7).

04.04.2019 року між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АРГОН» був укладений договір відступлення права вимоги №28, відповідно до якого ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступив право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року (а.с. 37-39).

10.09.2019 року між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» був укладений договір поруки №10/09п, відповідно до якого, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, що виникли за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року, укладеним між ВАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (правонаступником якого є ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ») та ОСОБА_1 (а.с. 41-42).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки №10/09п поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 1 701 580, 00 грн.

Згідно із п. 2.2 договору поруки №10/09п у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник. В будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розмір забезпечення зобов`язань, визначеного у п.2.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.3 договору поруки поручитель протягом 15-ти банківських днів, наступних за днем отримання від кредитора, передбаченого у п.4.1 даного договору, повідомлення, зобов`язується перерахувати на поточний рахунок кредитора суму, визначену останнім у розрахунку заборгованості позивальника, але не більше суми, встановленої п. 2.1 цього договору.

Вказує, що отримавши вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» вих. №21/08 від 21.08.2020 року з метою уникнення порушення договору поруки №10/09п позивач, як поручитель, частково погасив заборгованість відповідача 1 відповідно до кредитного договору №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року у розмірі 1 701 580, 00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року було укладено також договір поруки №0-1/12-00700-с-к/2 від 12.02.2015 року між ОСОБА_2 та АТ «БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», відповідно до п. 2.2 якого поручитель відповідає перед кредитором у розмірі, визначеному п. 1.1 цього договору, а саме 327 113, 70 грн (а.с. 50-51).

Відповідно до п. 2.2 договору поруки №05/06-п14 від 05.06.2019 року, укладеного між ТОВ «ТРАЄКТРІЯ» та ТОВ «ФК «АРАГОН» в забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року, поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання позичальника кредитним договором частково. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 1 000 000, 00 грн (а.с. 52-53).

Судом також встановлено, що отримавши Вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» вих. № 18/12 від 18 грудня 2019 р. ( а. с. 43), з метою уникнення порушення Договору поруки №10/09п ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД», як поручитель, частково погасив заборгованість ОСОБА_3 відповідно до кредитного договору №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року у розмірі 1 701 580, 00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №262 від 16.01.2020 року, №268 від 20.01.2020 року, №853 від 31.08.2020 року, №710 від 14.07.2020 року (а.с. 44-47).

Відповідно до п. 4.6. Договору поруки № 10/09п у випадку виконання Поручителем своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.1., 4.3. даного Договору, до Поручителя, згідно положень ст. ст. 514, 556 Цивільного кодексу України, переходять права Кредитора, які виникли за Кредитним договором, у тому числі й ті, що забезпечують його виконання.

Так, оскільки позивач сплатив за договором поруки 1 701 580, 00 грн за зобов`язаннями ОСОБА_1 , то до останнього частково перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року, а саме право вимоги у розмірі 1 701 580, 00 грн.

З метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач направив на адресу ОСОБА_1 вимогу вих. 10/11-15 від 10.11.2020 року, в якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 1 701 580, 00 грн. ( а. с. 49).

Однак, ОСОБА_1 проігнорував дану Вимогу та станом на 12 січня 2021 року не оплатив заборгованість перед позивачем у розмірі розмірі 1 701 580, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, підписання вищезазначених договорів свідчить про те, що сторонам всі умови цілком зрозумілі і вони вважають їх справедливими по відношенню до них.

Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 свого обов`язку по поверненню коштів за користування кредитом, укладеним відповідно до договору №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року не виконано, а поручитель за договором поруки ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» сплатило грошові кошти в розмірі 1 701 580, 00 грн в рахунок часткового погашення кредиту, отриманого ОСОБА_1 , тому ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» має право на стягнення грошових коштів із боржника ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів з відповідача 1, оскільки відповідачем ОСОБА_1 були порушені взяті на себе зобов`язання, обумовлені кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно із нормами ст. 514 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 556 ЦК України - до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто порука є додатковим (акцесорним) способом забезпечення виконання зобов`язань, а тому такі правочини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли мають юридичну силу основні зобов`язання.

Відповідно до п. 5.1. договору поруки та №05/06-п14 від 05.06.2019 року порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя.

Пунктом 4.1. договору поруки №05/06-п14 від 05.06.2019 року визначено, що у випадку невиконання позичальником в установлений кредитним договором строк зобов`язань, передбачених кредитним договором, кредитор зобов`язаний направити поручителю письмове повідомлення, яким довести до відома поручителя факт недотримання позичальником вимог кредитного договору.

Будь-яких доказів на підтвердження направлення вимог поручителям стороною позивача суду не надано.

Крім того, з договору поруки №10/09п від 10.09.2019 року встановлено, що ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» поручилося перед ТОВ «ФК «АРАГОН» за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №0-1/12-00700-с-к від 12.01.2012 року, проте зазначений договір не стосується зобов`язань ОСОБА_2 та ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ», тому вимоги «ФК «СІТІ ГОЛД» до цих відповідачів не підлягають задоволенню, оскільки вони не є солідарними боржниками із ОСОБА_1 по укладеному договору поруки.

Також, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «СІТІ ГОЛД» не зверталось до поручителів ОСОБА_2 та ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ» із письмовими повідомленнями, якими повинно було довести до відома поручителів факт недотримання позичальником вимог кредитного договору, а, отже, відсутні підстави для солідарного стягнення коштів за договором із поручителів за кредитним договором.

Таким чином, у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_2 та ТОВ ТРАЄКТОРІЯ» слід відмовити.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову у частині вимог до відповідача 1 ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 16, 202, 205, 512, 514, 526, 530, 546, 549, 554, 556, 599, 610, 611, 612, 626-629, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» грошові кошти у розмірі 1 701 580, 00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД» судовий збір у розмірі 25 523, 71 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ГОЛД», адреса: вул. Антоновича, 162, м. Київ, 3150, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАЄКТОРІЯ», адреса: вул. Митрополита Василя Липківського, 41, м. Київ, 03035, .

Повний текст рішення складено 10.02.2023 року.

Суддя Г.О. Матійчук

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...