Березівський районний суд Одеської області
28.09.2023
Справа № 494/1312/22
Провадження № 2/494/393/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю секретаря судового засідання Козубенко О.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи №494/1312/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, -

в с т а н о в и в:

03.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Справа надійшла у провадження судді Лебединського С.Й.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року суддя Лебединський С.Й. заявив самовідвід та справу передано на повторний автоматизований розподіл та визначено суддю Римар І.А.

Ухвалою суду 17.07.2023 року вказану справу прийнято до свого провадження та позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.08.2023 року продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 28.09.2023 року.

Сторони в судове засідання 28.09.2023 року не з`явилися. Одночасно , від позивача надійшла заява «Про відвід судді», у якій просила відвести суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А від розгляду даної цивільної справи.

На обґрунтування своєї заяви проти складу суду посилалась на те, що суддя Римар І.А нібито прийме рішення про відмову у задоволенні позові. ОСОБА_2 вихваляється тим, що суддя Римар І.А. у 2017 році допомагав йому та його співмешканці Сушко вирішити питання на їх користь шляхом відмови позивачу у задоволенні скарги ,якою вона оскаржувала бездіяльність та неправомірні дії слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке мало місце 02.06.2017 року. Крім того, зазначає у заяві про відвід, що суддя Римар І.А. брав участь у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Кримінальне провадження №0000229 тісно пов`язане з цивільними справами, а саме 494/607/17 та №494/1312/22, яка знаходиться у провадженні судді Римар. І.А.

У зазначеній заяві ОСОБА_1 про відвід судді - вказані обставини та факти, викладені в баченому їй контексті та взагалі не відповідають дійсності, а заява є безпідставною.

Разом з цим, керуючись ст. 36 Цивільно-процесуального кодексу України головуючий заявляє самовідвід по даному провадженню, з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України «Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді». Зважаючи на складність і різноманітність цивільних справ, життєвих явищ, із ними пов`язаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об`єктивність і неупередженість.

Згідно з п.1 ст.б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Так, пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (19.05.2006) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Виходячи з етичних та моральних засад, беручи до уваги висновки Европейського суду з прав людини, що з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, з метою запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді у розгляді даної справи, та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, суддя підлягає самовідводу.

Згідно до ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Керуючись cт.cт.36, 40-41, 259-260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 «Про відвід судді» - залишити без задоволення.

Самовідвід судді Римар І.А. задовольнити.

Відвести суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення шкоди».

Справу №494/1312/22 провадження №2/494/393/23 передати до канцелярії суду для вирішення питання про інший склад суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар