Справа № 405/6798/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В., Чалій В.Є.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Яшан Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Куєвда Ю.С., звернулася до суду з позовом до відповідачів ПрАТ СК «Інтер-Поліс» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказала, що 03.10.2022 року ОСОБА_3 , керуючи т/з Chеvrolet Lacetti здійснила ДТП за участі т/з Ford Focus C-Max, власником якого є позивач, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс», яке було своєчасно повідомлено про дану ДТП. Представник страховика здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, визначив коефіцієнт зносу 0,7, однак страхового відшкодування не сплатив. Згідно видаткових документів, позивачем було сплачено 32321,00 грн. за відновлювальний ремонт її автомобіля. Вважає, що страховик повинен сплатити страхове відшкодування у розмірі 16616,25 грн. з урахуванням коефіцієнту зносу, а ОСОБА_3 різницю між розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме 15704,75 грн. Також зазначила, що внаслідок пошкодження належного позивачу автомобіля їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, а тому вона оцінила розмір завданої їй моральної шкоди внаслідок ДТП у 10000 грн. За таких обставин, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог від 20.02.2023 року, та те, що страховик частково сплатив страхове відшкодування під час розгляду справи, позивач просить: 1) стягнути з відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 6521,25 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 311,16 грн. та суму 3% річних в розмірі 75,04 грн., а всього 6907,45 грн.; 2) стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 15704,75 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 749,36 грн. та суму 3% річних в розмірі 180,71 грн., а всього 16634,82 грн.; 3) стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

06.02.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Яшан Ю.Б. подала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги до неї не визнала та зазначила, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс», ліміт відповідальності за шкоду майну становить 130000 грн. Вважає, що саме її страховик повинен відшкодувати повністю завдані нею збитки позивачу, оскільки їх розмір не перевищує вказаний ліміт. Крім того, позивачем не надано переконливих доказів спричинення їй моральної шкоди внаслідок ДТП. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3

13.02.2023 року представник відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» подав до суду відзив на позов, в якому позов не визнав та вказав, що розмір страхового відшкодування був розрахований за даними звіту аварійного комісара за результатами огляду пошкодженого автомобіля Ford Focus C-Max, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 10095.94 грн. з ПДВ. Дане страхове відшкодування було виплачена позивачу 21.12.2022 року. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову до відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс».

23.02.2023 року представник позивача подала до суду відповідь на відзиви, в якій зазначила, що розмір заподіяної шкоди визначається з урахуванням висновків судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт. При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попередніми оціночним документом, який визначає можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. При цьому, страховик не повинен відшкодовувати повний розмір збитків, оскільки страховиком відшкодовуються розмір збитків з урахуванням коефіцієнту зносу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзиви. Також вказала, що внаслідок пошкодження свого транспортного засобу, позивач була змушена їздити на громадському транспорті, а також не мала змоги відвідувати сім`ю, яка проживає за межами міста.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Яшан Ю.Б. позовні вимоги не визнала та вказала, що саме страховик ПрАТ СК «Інтер-Поліс» повинен відшкодувати завдану відповідачем шкоду, оскільки її розмір не перевищує ліміту відповідальності страховика. При цьому, на деліктні правовідносин не поширюється норми про стягнення 3% річних та інфляційних збитків. Також вказала, що позивач не обґрунтувала завдання їй моральної шкоди внаслідок ДТП.

Представник відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.10.2022 року о 10:47 год. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницький по вул. Михайлівська, 92, не вибрала безпечної дистанції не вибрав безпечної швидкості руху в наслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Власником т/з Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , а т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , - позивач ОСОБА_2 (а.с. 18, 32).

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20.10.2022 року в справі № 405/5338/22, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 38-40).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208842386 від 03.05.2022 року в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на момент вказаної ДТП було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , та визначено ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну в розмірі 130 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с. 115).

03.10.2022 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» з повідомленням про дану ДТП (а.с. 17). Цього ж дня, вона також звернулася до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 31).

12.10.2022 року ОСОБА_4 було проведено огляд т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , про що складено відповідний акт (дефектну відомість) (а.с. 47-48).

Як вбачається зі Звіту ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 02.11.2022 року, ринкова вартість т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , становить 252763,20 грн., вартість відновлювального ремонту за витратним підходом складає 31130,81 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ станом на 12.02.2022 року з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування втрати товарної вартості 10095,94 грн., коефіцієнт зносу 0,7 (а.с. 129-142).

21.12.2022 року ПрАТ СК «Інтер-Поліс» складено страховий КТ № 1610/6736/59/22 про сплату ОСОБА_2 страхового відшкодування за полісом № 208842386 від 03.05.2022 року у розмірі 10095,94 грн. (а.с. 143-144).

В подальшому, страховик ПрАТ СК «Інтер-Поліс» 21.12.2022 року виплатив позивачу 10095,94 грн. страхового відшкодування (а.с. 145).

Водночас, згідно рахунку ТОВ «Колос-авто» № СТ000014117 від 03.10.2022 року вартість запчастин та ремонту т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 склала 33770,56 грн. разом з ПДВ (а.с. 43). При цьому, як вбачається з видаткової накладної ТОВ «Колос-Авто» № РЗ000000832 від 16.11.2022 року вартість запчастин для ремонту т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , на підставі рахунку № СТ000014117 від 03.10.2022 року склала 22434,17 грн., ПДВ 4486,83 грн., а разом з ПДВ 26921,00 грн., які були сплачені позивачем 20.10.2022 року, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 46, 52).

Відповідно до акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_5 № ЗТ000028033 від 21.11.2022 року ним виконані роботи по ремонту т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 5400,00 грн., що були сплачені замовником (а.с. 44, 45)

Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Як вбачається із ст. 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Звіт ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу про розмір матеріального збитку, складений на основі акту огляду т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , оцінювачем, яка має відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності (а.с. 140).

Крім того, представник страховика прибув на місце настання страхового випадку в межах строків, визначених п. 34.2 ст. 34 Закону 1961-IV, здійснив відповідний огляд.

При цьому, позивачем не заперечується, що коефіцієнт зносу т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , складає 0,7, що і було враховано оцінювачем страховика у відповідному звіті.

Відтак, у суду відсутні підстави для сумнівів у правильності визначеної оцінювачем страховика вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу. Відповідач ПрАТ СК «Інтер-Поліс» у повній мірі виконав свої зобов`язання за договором страхування цивільно-правової відповідальності та сплатив страхове відшкодування позивачу у розмірі, визначеному законом. Тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог до відповідача ПрАТ СК «Інтер-Поліс» слід відмовити.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У свою чергу, за приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Як роз`яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Таким чином, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту слід виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ (виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, податку на додану вартість) виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Зазначене узгоджується з правою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 року в справі № 924/675/17.

Як вбачається з рахунків станції технічного обслуговування вартість ремонту т/з Ford Focus С-Мax 1.8, номерний знак НОМЕР_2 , після пошкоджень, завданих внаслідок ДТП, становить 26921,00+5400 = 32321,00 грн.

Відтак, розмір реальних збитків (вартість втраченого майна) позивача, завданих йому внаслідок ДТП, який повинна відшкодувати завдавач шкоди, становить різницю між фактичними витратами на ремонт транспортного засобу та страховим відшкодуванням, а саме 32321,00 10095,94 = 22225,06 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2 , розпорядилась своїми правами щодо визначення розміру вимог до завдавача шкоди ОСОБА_3 , пред`явивши вимогу про стягнення з неї лише 15704,75 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 15704,75 грн. як частини різниці між фактичним розміром шкоди і належною до відшкодування страховою виплатою, тобто в межах заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суму 3 % річних в розмірі 180,71 грн. за період з 04.10.2022 року по 20.02.2023 року та індекс інфляції в розмірі 749,36 грн., нарахованих із суми простроченої заборгованості за період з 04.10.2022 року по 31.01.2023 року, розмір яких підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 174-175, 179-180).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (рішення від 09.11.2004 року у справі «Науменко проти України»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна внаслідок ДТП, яка завдана з вини ОСОБА_3 , знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_2 внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди в сумі 2000 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача ОСОБА_3 .

Згідно ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать, зокрема, судовий збір і витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 82/22 від 03.10.2022 року, укладений між адвокатом Куєвдою Ю.С. та Янковською Г.Ю. (а.с. 53-55). Згідно п. 4.3 цього договору гонорар адвоката становить 20000 грн.

Згідно акту наданих послуг адвокат надала, а ОСОБА_2 приняла такі послуги: опрацювання законодавчої бази (2 год. ) 1000 грн.; усна консультація клієнта (1 год.) 1000 грн.; складення та направлення адвокатського запиту (2 запита) 1000 грн.; підготовка та подача позовної заяви 10000 грн.; судове представництво 7000 грн., які були сплачені позивачем (а.с. 55, 66).

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у цивільній справі № 755/10319/20.

Так, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Яшан Ю.Б. 31.05.2023 року подала заяву про зменшення суми судових витрат, в якій вказала, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт та не є співмірними з часом їх надання. За таких обставин просила зменшити позивачу витрати на професійну правничу допомогу.

З урахуванням того, що справа не становить значної складності з огляду на предмет позову (стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП), кількість заявлених позовних вимог (3 вимоги), кількість відповідачів (два), обсяг обставин, які підлягали доказуванню, ціну позову, складність виконаної адвокатом роботи, участь адвоката Куєвди Ю.С. у 4 судових засіданнях, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, та підлягає зменшенню до 4000,00 грн з урахуванням часткового задоволення позову.

У свою чергу, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» надано договір про надання правничої допомоги № 10/01/22-АП від 10.01.2022 року, укладений між АО «Інс.Лоу Груп» та ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» (а.с. 146-148). Згідно п. 3.1.1 цього договору гонорар (винагорода) адвокатського об`єднання у справах, в яких замовник є відповідачем становить 2000,00 грн. при ціні позову від 10000,00 грн. до 20000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 3.1.6 цього договору розмір гонорару (винагороди) може визначатися також додатковими угодами.

Згідно додаткової угоди № 30 від 17.01.2023 року до договору про надання правничої допомоги № 10/01/22-АП від 10.01.2022 року клієнт ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» зобов`язався сплатити АО «Інс.Лоу Груп» за представництво його інтересів у цивільній справі № 405/6798/22 за позовом ОСОБА_2 (ціна позову 43541,21 грн.) 4000,00 грн., а також додаткову винагороду у розмірі 1000,00 грн., які були сплачені клієнтом 01.02.2023 року (а.с. 149, 150).

Однак представником відповідача не надано детального опису робіт (наданих послуг), що були виконані адвокатом, за які передбачено додатковий гонорар у розмірі 5000,00 грн., на підставі яких суд міг би встановити обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх реальність. Тому, вимоги відповідача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу на підставі додаткової угоди № 30 від 17.01.2023 року задоволенню не підлягають.

Відтак, з урахуванням того, що ціна позову в частині вимог до відповідача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» становила 17243,58 грн., а згідно п. 3.1.1 договору про надання правничої допомоги № 10/01/22-АП від 10.01.2022 року гонорар (винагорода) адвокатського об`єднання у справах, в яких замовник є відповідачем, становить 2000,00 грн. при ціні позову від 10000,00 грн. до 20000,00 грн., суд вважає, сума судових витрат відповідача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу,становить 2000,00 грн., тому керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності суд вважає, що з позивача на користь відповідача ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» підлягають стягненню 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1190,88 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15704,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 749,36 грн., 3% річних в розмірі 180,71 грн., а також моральну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1190,88 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.09.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний