Справа № 358/1315/23 Провадження № 2/358/613/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Богуслав Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

24.08.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Богуславського районного суду Київської області з позовом, в якому просили суд визнати за ними право власності в порядку після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за кожним по частині житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтували наступним. На праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано нерухоме майно у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним по частині. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Позивач по справі ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , а позивач ОСОБА_2 сином ОСОБА_3 . У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтва на частину спадкового майна. Разом із тим, постановами державного нотаріуса від 18.05.2023 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Богуславської міської ради Обухівського району Київської області не з`явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутністю представника відповідача, позов визнає.

З урахуванням думки позивача ОСОБА_1 та в порядку ст.223 ЦПК України, судом ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою.

Суд, вислухав пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідив письмові докази, оцінив докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясував обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_2 є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 .

Таким чином, позивачі мають право на спадкування майна померлих батьків в першу чергу.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 06.06.2000 року, виданого Виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області за підписом сільського голови В.А.Мартиненка, житловий будинок в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі особистої власності.

Згідно листа «Київського обласного БТІ» від 01.11.2022 №1526, станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстроване за ОСОБА_4 частина та ОСОБА_3 частина на підставі свідоцтва про право власності від 06.06.2000 року, виданого Виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради (реєстрований № 194).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Як підтверджується матеріалами спадкової справи №357/12 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка заведена Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, 04.04.2012 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 та 25.12.2012 року спадкоємцю видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, з матеріалів спадкової справи №314/05 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка заведена Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, 25.02.2005 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 та 13.09.2005 року спадкоємцю видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

18.05.2023 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

18.05.2023 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належала на праві власності кожному по частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 06.06.2000 року, виданого Виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області за підписом сільського голови В.А.Мартиненка. Ці обставини підтверджуються доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про право власності на житло, та інформаційною довідкою, виданої КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації».

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту в разі, коли сторони не перебувають між собою в зобов`язальних відносинах, і при цьому має місце його реальне оспорювання учасником цивільних відносин, унаслідок чого власник майна (у цьому випадку позивач) не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з існуванням сумнівів або претензій щодо спірного майна з боку третіх осіб.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно не мають можливості оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним.

Таким чином, з урахуванням з положень п. 9, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 17.11.2023 року.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець