Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом у якому зазначає, що 06.05.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № MKL6GA00000030, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 58800,00 дол. США на термін до 05.05.2023 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим 17.03.2012 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, та згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.06.2012 року вказаний позов задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вказує, що винесення рішення від 20.06.2012 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє від боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

А тому посилаючись на положення ст. 599 ЦК України, та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 18.03.2012 року по 01.09.2020 року у розмірі 12851,83 дол. США.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, у якій представник позивача також зазначає, що позивач не заперечує проти винесення судом заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов відповідачем не подано, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено згідно матеріалів справи, 06.05.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № MKL6GA00000030, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 58800,00 дол. США на термін до 05.05.2023 року.

Також, встановлено, що в подальшому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним договором та виселення, за результатом розгляду якого 20.06.2012 року у справі № 712/6360/2012 ухвалено рішення про часткове задоволення позову, а саме ухвалено в рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № MKL6GA00000030 від 06.05.2008 року у розмірі 106990,29 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 854648,46 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 06.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1635, а саме: домоволодіння що розташоване в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,33 га, яка знаходиться на території Ратовецької сільської ради Ужгородського району, що на праві власності належить майновому поручителю ОСОБА_2 , з наданням банку права укладення від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц зазначила, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

АТ КБ «ПриватБанк» надано розрахунок 3% річних, зроблений позивачем виходячи з зазначеної ним основної суми заборгованості за період з 18.03.2012 року по 01.09.2020 року згідно якого за вказаний період 3% становлять 12851,83 дол. США.

Відповідачем не спростовано вказаний розрахунок ні щодо вказаної основної суми заборгованості за договором, а ні щодо нарахованої суми % річних, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст. ст. 12,81 ЦПК України.

А тому враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3% річних у розмірі 12851,83 дол. США за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № MKL6GA00000030 від 06.05.2008 року підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 5312,95 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 509,526,599,611,612,625,629,1049,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) 3% річних у розмірі 12851,83 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят один дол. США 83 цн) дол. США, за період з 18.03.2012 року по 01.09.2020 року, а також сплачений судовий збір у розмірі 5312,95 (п`ять тисяч триста дванадцять грн. 95 коп.) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук