Справа №646/6104/23
№ провадження 2/646/2260/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретарів судового засідання - Безверхої В.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Моісеєнко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , що представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2023 і до 11.01.2031.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 11.10.2012 було зареєстровано шлюб, про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції здійснено актовий запис №628 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі №641/2855/23 шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції серії НОМЕР_2 від 30.01.2013, актовий запис 95.

Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, стан здоров`я дозволяє йому працювати, а тому він має змогу сплачувати аліменти на дитину.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.10.2023 було відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

15.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач визнав частково позов та просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач обґрунтував свою позицію тим, що розірвання шлюбу з позивачем жодним чином не вплинуло на обсяг його батьківських обов`язків, зокрема щодо матеріального утримання та її виховання. Відповідач не припинив піклуватись про доньку та утримувати її, донька багато часу проводить з ним, часто залишається у нього на декілька днів за його місцем проживання. Відповідач зазначив, що постійно надає матеріальну допомогу дитині, піклується про її освіту, відпочинок, здоров`я, а також про фізичний, моральний та духовний розвиток. Відповідач звернув увагу, що позивачем надано недостовірні дані щодо його майнового стану, оскільки йому належить на праві власності лише квартира по АДРЕСА_1 , подарована йому матір`ю та частки квартири по АДРЕСА_2 , яка залишилася йому після смерті його батька. Відповідач просив врахувати суд, що згідно з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 у справі №641/2044/21 з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1135,00 грн щомісячно на час навчання сина ОСОБА_5 , починаючи з 18.03.2021 до досягнення ним 23-річного віку. Також відповідач зазначив, що має непрацездатну мати ОСОБА_6 , 1938 року народження, яка має ряд тяжких хронічних захворювань та втратив після повномасштабного вторгнення рф на територію України стабільний дохід. Крім цього, відповідач зазначив, що сплачує комунальні послуги за місцем проживання позивача та їх доньки.

Позивач у судовому засіданні підтримала свій позов, а саме стягнення аліментів у розмірі частки від доходу відповідача. Вона обґрунтувала такий розмір тим, що він покинув позивача без майна, тому позивач вимушена утримувати їх спільну дитину та хвору матір, яка має онкозахворювання. Через те, що позивач має піклуватися про свою матір, відвідувати з неї лікарні, остання не має можливості влаштуватися на роботу. Щодо наданих до відзиву відповідачем чеків на оплату комунальних платежів, пояснила, що після початку повномасштабного вторгнення позивач виїхала у м. Тернопіль з дитиною в тимчасову евакуацію, а квартиру, у якій проживала з дитиною, відповідач передав у найм третім особам. Кошти за найм квартири отримував відповідач, який сплачував на комунальні послуги частково, тому в результаті утворився борг. Зараз, за її словами, відповідач працює на СТО у свого сина від першого шлюбу. Відповідач має достатній майновий стан для сплати аліментів у такому обсязі, оскільки мав 3 автомобілі, будинок великої площі та квартиру, які були придбані ними під час спільного проживання. Відповідач жодним чином не допомагає спільній дитині, не цікавиться її навчанням, тому всі аргументи, викладені у відзиві є неправдивими.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнала позов у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, зазначила, що відповідач піклується про дитину. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на час його навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1135,00 грн до досягнення ним 23-річного віку. Крім того, відповідач має хвору мати, зараз не працює, тому не має постійного доходу. Відповідач сплачує комунальні послуги в квартирі, в якій проживає їх спільна дитина.

Суд, врахувавши думку позивача та представника відповідача, врахувавши доводи, на яких ґрунтується позов, та письмові заперечення у відзиві, надані відповідачем, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, приходить до наступного.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 11.10.2012 зареєстровали шлюб у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про шо складений актовий запис №628 та видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.07.2023 у справі №641/2855/23 шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції серії НОМЕР_2 від 30.01.2013, актовий запис 95.

Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.09.2023.

На підтвердження майного стану відповідача позивач долучила відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за критерієм пошуку « ОСОБА_3 ».

Судом також досліджені наступні докази, надані відповідачем до відзиву на позов.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 22.01.2003 відповідач також має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2021 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на час його навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1135,00 грн до досягнення ним 23-річного віку. Відповідач на підтвердження сплати аліментів також надав чеки.

Відповідач має на утриманні мати похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонеркою відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 14.02.2007 (серія НОМЕР_5 ).

Крім цього, відповідач надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на свою мати ОСОБА_6 , яка має ряд тяжких захворювань, а також чеки про сплату комунальних платежів за місцем проживання позивача та їх спільної дитини за адресою: АДРЕСА_3 за грудень 2022 року та червень 2023 року.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1,2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживає малолітня дитина, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом під час судового розгляду, малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання.

Також, суд встановив, що, з відповідача на підставі рішення суду стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на час його навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1135,00 грн до досягнення ним 23-річного віку, на підтвердження чого надав також чеки про сплату. Крім цього, відповідач має непрацездатну мати, яку також матеріально підтримує.

Судом враховано, що відповідач є працездатною особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини. Крім того, як вбачається із відзиву на позов, він, частково визнаючи позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі, виходячи із розміру його доходів.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2023 року (дати надходження позовної заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 267, 273, 279, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_2 , що представляє інтереси ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.11.2023.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації та фактичного мешкання: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: адвокат Трубчанінов Станіслав Олегович, адреса для листування: 61140, м. Харків, вул. Героїв Харкова, 96А; діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3874 від 24.09.2009;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації та фактичного мешкання: АДРЕСА_4 ;

представник відповідача: адвокат Моісеєнко Оксана Олексіївна, адреса для листування: 61003, м. Харків, пров. Короленко, 2/13, оф.81, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1729 від 25.04.2012, ордер серії АХ №1023848.

Суддя А.О. Шиховцова