Справа № 505/3018/23
Провадження № 2/505/1623/2023
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

17.11.2023 суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28 липня 2023 року звернувся з позовом до 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При вивченні матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та одна вимога майнового характеру, однак до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору.

Стороною позивача у позові зазначено про звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таке твердження є помилковим, виходячи з наступного.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами про визнання незаконним та скасування наказу.

Нормами ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684 гривні. Із розрахунку 2684*0.4 судовий збір становить 1073,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про визнання незаконним наказу про звільнення в розмірі 1073,60 грн., як за позовну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору, при цьому не звільняє від сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94,116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 р. (справа №243/10489/17-ц ) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» , тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тому посилання позивача на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставним, оскільки дана норма Закону звільняє позивача від сплати судового збору лише за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, а за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку при подачі позову до суду позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, що має бути визначена позивачем, але в будь якому разі не менше 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В порушення вказаної вимоги позивачем не зазначено ціни позову, не надано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Враховуючи викладене, дану позовну заяву необхідно залишити без руху, для надання позивачці строку для виправлення недоліків вказаних в ухвалі, а саме: визначення ціни позову, надання до суду обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, сплати судового забору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем позовну заяву подано з недоліками, доходжу висновку про неможливість відкриття провадження по справі та про залишення заяви без руху, надання позивачу строку для усунення недоліків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачці строк на усунення недоліків - протягом десяти днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивачці про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Івінський