Провадження № 6/638/454/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

за участю секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», заінтересовані особи: Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», заінтересовані особи: Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 грудня 2012 року по справі № 2011/19305/12, задоволено заяву КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» про видачу виконавчого листа на виконання Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Паритет» по справі №36/2012 від 24.12.2012 року за позовом КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у розмірі 223789,20 грн. та витрат пов`язаних із вирішенням спору, а саме суму сплаченого третейського сбору в розмірі 8 000, 00 грн. Надалі, 20 травня 2013 року, на примусове виконання вищевказаної Ухвали, Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист за №2011/17564/12, відповідно до змісту якого, підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» заборгованість у розмірі 223789, 20 грн. та витрати, пов`язані із вирішенням спору у розмірі 8000,00 грн.

Як вбачається із поданої заяви, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» вважає, що строк для повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа по вищевказаній справі є перерваним та станом на день подання даної заяви не сплинув. Станом на день подання заяви зобов`язання згідно виконавчого листа по вищевказаній справі не є виконаним, тобто є не погашеним.

Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ» на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 28 вересня 2011 року по справі №5023/277/11, перебуває у ліквідаційній процедурі.

27 жовтня 2021 року між КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» та TOB«Компанія «HІKO-ТАЙС» було укладено акт про придбання майна на аукціоні на підставі Протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-10-01-000011-2 від 12 жовтня 2021 року.

На підставі Протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-10-01-000011-2 від 12 жовтня 2021 року, Продавець передає у власність Покупцеві наступний об`єкт продажу Банкрута - Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» (61050, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 65, квартира 4; Код ):

Лот №1: - право вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену судовими рішеннями та/або виконавчими документами Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» (61050, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 65, квартира 4; Код ) до осіб, перелік (найменування із ідентифікаційними/ідентифікуючими ознаками/даними) котрих із зазначенням підстав (документів) та дат виникнення заборгованостей, а також розмірів/сум відповідних заборгованостей, було розміщено в оголошені про проведення аукціону № UA-PS-2021-10-01-000011-2, в тому числі й оголошені на електронному майданчику через якого Покупцем було подано пропозицію ТОВ «Е-ТЕНДЕР» ().

Таким чином ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» є належним кредитором ОСОБА_1 при виконанні виконавчого листа по справі №2011/19305/12, виданого 20 травня 2013 року на примусове виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 24 грудня 2012 року по справі №2011/19305/12, у зв`язку з чим просить замінити стягувача у виконавчому листі з КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» на ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

В період продовж 2013-2014 років, вказаний вище виконавчий документ знаходився на примусовому виконанні у Комінтернівському ВДВС Харківського міського управління юстиції.

Відповідно до Постанов Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 17.04.2014 року виконавче провадження № 38486739 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа закінчено.

Посилаючись на обов`язковість виконання судових рішень, підтверджену прецедентною практикою Європейського суду з прав людини та правовими позиціями Верховного Суду, заявник зазначає, що оскільки виконавчий лист №2011/17564/12 не виконаний ні добровільно, ні в примусовому порядку, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа. Крім того просить врахувати, що з 12 березня 2020 року установлено на усій території України карантин, який завершився 30 червня 2023 року, а з 22 лютого 2022 року введено воєнний стан, на час якого строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. На час звернення з даною заявою через обставини, які знаходяться поза волею заявника, стягувач позбавлений можливості на належне отримання та задоволення вимог відповідно до виконавчого листа №2011/17564/12.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином. Представник заявника у заяві просив суд розглянути справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 лютого 2013 року задоволено заяву КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» про видачу виконавчого листа на виконання Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Ліга-Паритет» по справі №36/2012 від 24.12.2012 року за позовом КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості у розмірі 223789,20 грн. та витрат пов`язаних із вирішенням спору, а саме суму сплаченого третейського сбору в розмірі 8 000, 00 грн.

Надалі, 20 травня 2013 року, на примусове виконання вищевказаної Ухвали, Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист за №2011/17564/12, відповідно до змісту якого, підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СЛОБОДА-КРЕДИТ» заборгованість у розмірі 223789, 20 грн. та витрати, пов`язані із вирішенням спору у розмірі 8000,00 грн.

27 жовтня 2021 року між КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» та TOB «Компанія «HІKO-ТАЙС» було укладено Акт про придбання майна на аукціоні на підставі Протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-10-01-000011-2 від 12 жовтня 2021 року.

Згідно з додатком № 1 до Акту про придбання майна на аукціоні №UA-PS-2021-10-01-000011-2 по Лоту № 1, який відбувся 12 жовтня 2021 року, передано у власність TOB «Компанія «HІKO-ТАЙС» право вимоги до на підставі вищевказаного виконавчого листа.

Щодо вимог заявника про заміну стягувача у виконавчому листі.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин 1- 3, 5 статті 442 ЦПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2020 року у справі № 917/1339/16. Також відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах. Якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми. У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису. Здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії процесу не є можливою.

У постановах від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17; від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13; від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24 травня 2021 року у справі № 911/4460/21; від 30 липня 2019 року у справі № 5/128 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони виконавчого провадження (стягувача) неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 27 травня 2021 року у справі 11/165-09 дійшов наступних висновків:

- у разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою, крім випадків заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (пункти 74 та 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20);

- здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення наказу до виконання не сплив,крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128).

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Причини, які слід вважати поважними, законодавцем не визначено, а тому у відповідності до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання на підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доданих до заяви доказів. Причина пропуску строку може бути визнана поважною, якщо вона унеможливлює або ускладнює можливість вчинення певних процесуальних дій у визначений законом або судом строк, якщо вона виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила цей строк, та якщо виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, складає 3 роки.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз положень пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що цей нормативно-правовий акт підлягає застосуванню тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності вказаним законом. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції з 05 жовтня 2016 року) до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Зазначений правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 752/20752/17.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» посилається на те, що Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ» на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 28 вересня 2011 року по справі №5023/277/11, перебувала у ліквідаційній процедурі.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» є відповідальною особою за пропущення КС «СЛОБОДА-КРЕДИТ» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим несе усі процесуальні наслідки від такої бездіяльності первісного стягувача.

Укладаючи Договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» мало оцінювати реальність ризику настання наслідків вчинення чи не вчинення первісним стягувачем КС «Слобода-Кредит» дій щодо виконання рішення суду, а також перспективи подальшого стягнення боргу з боржника.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Також не може бути підставою для поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа і сам по собі факт невиконання рішення суду, оскільки суду не надано доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

Безпідставними є посилання заявника на встановлений у 2020-2023 роках карантин на території України та воєнний стан з 24 лютого 2022 року, оскільки строк для пред`явлення до виконання сплив задовго до настання цих обставин.

При цьому, на наявність будь-яких інших поважних причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання заявник не посилається, доказів поважності причин пропуску не надає.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зокрема щодо підтвердження обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, незалежно від волі юридичної особи, правонаступником якої є заявник, а ті обставини, на які посилається заявник у заяві до суду, не дають підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення такого строку.

З огляду на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі сплив, суд відмовляє ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у задоволенні заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

У постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 у справі № 643/20898/13-ц, від 20.05.2022 у справі № 1005/7133/2012 та від 19.07.2022 у справі № 750/13088/14. Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Окрім того суд наголошує, що заявником не доведено належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме, що виконавчий лист було втрачено. Доказування цієї обставини всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України ґрунтується на припущеннях. З урахуванням викладених обставин, вимоги про видачу дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскільки ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не обґрунтувало та не надало до суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема учинення усіх можливих та залежних від стягувача дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, як і не надало доказів про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б завадили стягувачу пред`явити вказаний виконавчий лист до виконання в установлені Законом України «Про виконавче провадження» порядку та строки, а тому суд відмовляє заявнику у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заміні стягувача у виконавчому листі та у видачі дубліката виконавчого листа.

З урахуванням викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження» ст.ст. 55, 352-354, 433, 442, 512 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», заінтересовані особи: Кредитна спілка «СЛОБОДА-КРЕДИТ», ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Т.В. ШТИХ