Справа № 947/6846/23
Провадження № 2/947/1640/23
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Остапчук О.Є. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності, -
ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом у якому просила суд встановити факт, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 , визнати за нею право власності на частину цієї квартири у порядку спадкування після смерті батька та визнати за нею право власності на частину цієї квартири за набувальною давністю.
Позов вмотивовано тим, що її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири. Крім цього ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дідусь батько її батька ОСОБА_6 , і після смерті якого так5ож була відкрита спадщина і заяву про прийняття спадщини подавав її батько, одна свідоцтво про право власності за законом після смерті ОСОБА_6 , на частину квартири не видавалося.
Інші дві частині квартири на праві власності належить відповідачам, однак вони тривалий час у квартирі не проживають, виїхали за межі держави.
Відповідачі відзиву не надали, судові повістки надсилалися їм за зареєстрованим місцем проживання, до суду повернулися судові повістки з відмітками «адреса відсутній за вказаною адресою», тому, на підставі ст.128ч.8 ЦПК України вважаються сповіщеними належним чином.
Представник позивачки позов підтримала, просила його задовольнити.
Дослідивши письмові докази суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 27.09.1993р. ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та відповідачам видано Свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 по частині кожному.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після його смерті відкрилася спадщина. Заяву про прийняття спадщини після смерті батька, у встановлений Законом строк, до нотаріуса подав ОСОБА_5 .
Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьком є ОСОБА_5 , зареєстрована у спірній квартирі з народження.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилася спадщина, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , від імені позивачки, подала її мати ОСОБА_7 .
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст.1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що по батько позивача прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді частини спірної квартири, а позивач прийняла спадщину після смерті свого батька у вигляді частини спірної квартири, тому позов в частині визнання права власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню.
Щодо іншої частини позовних вимог суд зазначає, що згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі:
- майно може бути об`єктом набувальної давності;
- добросовісність володіння;
- відкритість володіння;
- давність володіння та його безперервність;
- відсутність інших осіб, які претендують на це майно;
- відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.
Обов`язковою обставиною, яка має значення для визнання права власності на майно за набувальною давністю є відсутність у позивача інших підстав набуття права на це майно (ч.1 ст.344 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач була зареєстрована у квартирі як член сім`ї співвласника, тобто мала право лише на її користування, а не володіння, а отже і підстав для задоволення позову в іншій частині суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бескровний Я. В.