Справа № 212/4596/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участі представника позивача - адвоката Акулова Є.В., представника відповідача - адвоката Некрасової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що малолітній ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , з яким під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача стався нещасний випадок, внаслідок якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 встановлено, що останній загинув при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача, і його смерть настала від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яке супроводжувалось множинними переломами кісток з ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилось шоком. Також вказала, що Актом спеціального розслідування взагалі не встановлено вину ОСОБА_3 у настанні нещасного випадку. Зазначила, що у зв`язку з передчасною смертю батька малолітньому сину - ОСОБА_2 завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що син відчуває постійні моральні страждання, наслідком яких є порушення нормальних життєвих зв`язків, що позбавляє дитину вести повноцінний спосіб життя, син відчуває почуття розпачу та тривоги через смерть батька. Син втратив найбільш близьку людину, з яким проживав від свого народження, батько був підтримкою та опорою для сина. За життя померлий батько постійно опікував сина, і разом з позивачем займався його вихованням. Зі смертю батька, яка настала внаслідок нещасного випадку, у сина відсутня можливість зростати у повноцінній сім`ї, що призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які син мав до моменту настання нещасного випадку на виробництві, який призвів до смерті батька. Батька дитини вже неможливо повернути до життя, що завдає сину великого душевного болю та моральних страждань. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 536 000 гривень без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою судді від 04 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено на 19 вересня 2023 року, за клопотанням представника відповідача.

17 серпня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування якого зазначив, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 на час смерті батька ОСОБА_3 мешкав разом із ним однією сім`єю. Також зазначив, що позивачем не надано доказів, якими б підтверджувався факт моральної шкоди, крім того не обґрунтував належним чином розмір моральної шкоди в сумі 536 000 гривень, не надав відповідних висновків медичних установ, які можуть бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

Ухвалами суду від 19 вересня 2023 року, 12 жовтня 2023 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи було відкладено за клопотаннями представника позивача, представника відповідача, відповідно.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що загиблий ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_2 в інтересах якого діє мати ОСОБА_1 на час смерті батька дитини проживали однією сім`єю. Зазначив, що ОСОБА_1 зверталась до суду із позовом про стягнення моральної шкоди завданої саме їй смертю чоловіка.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. Пояснила, що з приводу загибелі ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження, і триває досудове розслідування.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_1 » (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого в свідоцтві про народження вказані: батько- ОСОБА_3 , мати- ОСОБА_1 (а.с.10).

ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем, і 07 жовтня 2022 року припинені трудові відносини в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , згідно п.8-2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 18-21).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виданого 11 жовтня 2022 року, актовий запис №1625, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років (а.с.15).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 11 жовтня 2022 року за №2458 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зачеплення, роздавлення, стискування або зацеплення в об`єкті або між об`єктом (а.с.16).

07 жовтня 2022 року о 03:00 годині з ОСОБА_3 , під час виконання трудових обов`язків на підприємстві відповідача, стався нещасний випадок внаслідок якого він помер, що підтверджується копією Акту спеціального розслідування нещасного випадку (а.с.22-35).

Згідно п. 5 Акту встановлено, що причинами настання нещасного випадку з ОСОБА_3 є: основна - порушення технологічного процесу; супутні- невиконання вимог інструкції з охорони праці, невиконання посадових обов`язків. Також вказано, що небезпечним виробничим чинником є робота підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.7 Акту встановлено, що нещасний випадок зі смертельним наслідком з в.о. майстра гірничого дільниці №5 шахти «Козацька» ОСОБА_3 пов`язаний з виробництвом.

Згідно п.8 Акту особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці є: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Крім того, відповідно до п.1 Акту встановлено, що ОСОБА_3 на час настання нещасного випадку не перебував в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Так, ч.2 ст. 1168 ЦК України свідчить, що до суб`єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті, відносяться діти потерпілого. При цьому в ч.2 ст. 1168 ЦК України не деталізуються, що до них належать зачаті, але не народжені діти потерпілого. Проте, з урахуванням справедливості та розумності (ст. 3 ЦК України), до суб`єктів, яким компенсується моральна шкода внаслідок смерті потерпілого, потрібно віднести зачатих дітей, але народжених після смерті потерпілого. Протилежний висновок ставив би в нерівне положення зачатих дітей, але народжених після смерті потерпілого, стосовно дітей, народжених на час смерті потерпілого, і суперечив принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної її сину смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у малолітнього сина позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку суду відповідач АТ «КЗРК» є юридичною особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди малолітньому сину померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку при виконанні трудових обов`язків, син померлого переносить моральні страждання, він переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати батька завдає малолітній дитині душевного болю. Син позивача залишився без турботи і піклування батька, смерть батька беззаперечно спричиняє йому хвилювання, оскільки син втратив батька.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, син позивача втратив батька, його смерть спричинила психологічну травму сину позивача. Смерть батька однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Малолітньому сину позивача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено його нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту малолітнього сина позивача.

Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених сином позивача моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму його життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 350 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, тим самим задовольняючи позов частково.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3500 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , моральну шкоду в розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є законним представником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко