справа № 361/260/20
провадження № 2/361/129/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Зазимко А.Ю., Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 15987 грн. 63 коп.

В обґрунтування позову зазначала, що з 23 грудня 2000 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2012 року, шлюб між ними розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року у цивільній справі № 361/5819/18. Дитина проживає разом із нею. Відповідач сина не бачить, до листопада 2019 року надавав кошти на утримання сина в розмірі 6000 7000 грн. Однак вказаних коштів недостатньо для забезпечення реальних потреб їхньої дитини, адже через свій стан здоров`я син потребує постійного догляду. Дитині діагностовано: дисплазія сполучної тканини, гіпермобільність суглобів, плосковальгусна деформація стоп, сколіопічна осанка (сколіоз грудного відділу хребта), міопія, суттєве зниження гостроти зору. Захворювання багато років обумовлює необхідність спеціального догляду та застосування спеціальних ортопедичних засобів (пристроїв). Так за період із серпня 2018 року по вересень 2020 року вона придбала ортопедичні устілки на загальну суму 1700 грн. Крім того, у сина виявлено ряд інших захворювань, які обумовили лікування у стоматолога та окуліста. Загалом за період з жовтня 2018 року по серпень 2020 року вона витратила на лікування у стоматолога 7220 грн., та на лікування у окуліста за період з серпня по листопад 2019 року на придбання окулярів 1400 грн. та 12 процедур апаратного лікування 2250 грн. Крім того, їхньому сину було діагностовано гостра респіраторна вірусна інфекція, ацетономічний синдром, що обумовило перебування в лікарні та придання медичних препаратів. Загалом за період з квітня 2017 року по листопад 2020 року витрати на придбання медичних препаратів та засобів для лікування сина складають 2387 грн. 25 коп. У червні 2019 року дитині проведено вакцинацію препаратом Бустрікс вартістю 900 грн.

Одночасно з питанням підтримання стану здоров`я сина, також підвищилися інші витрати, оскільки син дорослішає, ходить до школи та потребує постійних витрат на одяг, харчування, розвиток здібностей. Зокрема її син отримує додаткові освітні послуги в тому числі із вивчення англійської мови та відвідує студію дозвілля Веселка. Згідно із довідок Товариства з обмеженою відповідальністю Центр іноземних мов Спік інгліш та квитанцій про сплату освітніх послуг ФОП ОСОБА_4 за період з вересня 2017 року по грудень 2020 року вона сплатила за вивчення англійської мови 13659 грн. за придбання підручників 2459 грн.

Останнім часом відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а самостійно забезпечити дитині належний рівень життя вона не має можливості. Загальна сума додаткових витрат на дитину складає 31975 грн. 25 коп. половину з яких вона просить стягнути із відповідача.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення проти позову, у яких він зазначав, що з 2012 року по теперішній час він добровільно сплачує кошти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У листопаді 2019 року він сплатив кошти на утримання сина у розмірі 11500 грн. За період з 2017 по 2020 роки ним для задоволення потреб дитини були придбані планшет, ноутбук, смартфон. Додатково за власний кошт, виплачуючи кошти на утримання дитини, на суму значно більшу ніж у цьому позові. Він забезпечив нормальні умови проживання сина, подарувавши йому частку трикімнатної квартири. Крім того, на його утриманні перебувають батьки похилого віку з тяжкими захворюваннями. Вказані у позовній заяві хвороби притаманні багатьом дітям. Зазначені позивачем витрати на придбання устілок, окулярів, звернення до окуліста, стоматолога є витратами при звичайному способі життя, і не можуть бути свідченням особливих обставин. Також вважає, що не є додатковими витратами на дитину оплата освітніх послуг наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Центр іноземних мов Спік інгліш та ФОП ОСОБА_4 . Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив у якій зазначала, що кошти, які перераховує відповідач є аліментами на сина та ці кошти не відноситься до додаткових витрат на дитину. Планшет, ноутбук та телефон передані ОСОБА_2 як подарунки дитині до дня його народження. Обставини щодо утримання відповідачем його похилих батьків та докази на які він посилається є сумнівними. Захворювання діагностовано їхньому сину після народження захворювання сполучних тканин, що мало наслідком постійні медичні обстеження, нагляд, процедури, препарати, необхідність використання спеціальних пристроїв для того щоб дитина могла стати на ноги, а в подальшому ще й рухатися. Станом на зараз їхній син дійсно може рухатися, ходити до шкоди, але з використанням спеціальних устілок та індивідуального ортопедичного взуття та за умови постійного медичного нагляду, адже його захворювання впливає на увесь організм. Зазначене потребує проходження постійних підтримуючих процедур, реабілітуючих заходів відповідно до розвитку його тіла. І додатково до цього їхній син дійсно хворіє й на застуди та хвороби, притаманні більшості дітей.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гордієнко Л.В. у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав наведених у письмових запереченнях.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 23 грудня 2000 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Сторони із 2012 року подружніх відносин не підтримують та проживають окремо. Син сторін ОСОБА_5 залишився проживати разом із матір`ю.

Броварським міськрайонним судом Київської області 20 листопада 2019 року видано судовий наказ у справі № 361/7921/19 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на їхнього сина ОСОБА_3 у розмірі частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 із 2012 року по теперішній час у добровільному порядку сплачує аліменти на сина, про що сторони у судовому засіданні не заперечували.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом відповідно до ст. 185 СК України, у якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати на їхнього сина, пов`язані із особливими обставинами та розвитком його здібностей, а саме витрати на:

устілки ортопедичні загальною вартістю 1700 грн., на підтвердження чого надала товарні чеки від 31 серпня 2018 рок та 14 вересня 2020 року;

стоматологічне лікування загальною вартістю 7220 грн., на підтвердження понесених нею витрат надала акт виконаних робіт від 02жовтня 2018 року, чеки від 04 жовтня 2018 року, 19 лютого, 09 травня, 22 жовтня 2019 року, 28 серпня 2020 року та акт;

придбання окулярів вартістю 1400 грн., на підтвердження чого позивачем надано рецепт на окуляри від 07 листопада 2019 року та товарний чек від 19 листопада 2019 року;

витрати на апаратне лікування очей в розмірі 2250 грн., на підтвердження надано ОСОБА_1 товарні чеки від 31 липня, 01, 02 та 09 серпня 2019 року;

на придбання медичних препаратів та засобів загальною вартістю 2387 грн. 25 коп. на підтвердження цих витрат позивачем надані чеки від 25 квітня 2017 року, 16 червня 2019 року, 28, 31 серпня, 08 вересня 2020 року;

вакцинацію сина сторін ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , препаратом Бустрікс вартістю 900 грн., на підтвердження чого надала довідку медичного центру Ваш ребенок та фіскальний чек від 05 червня 2019 року;

вивчення сином сторін англійської мови у Товаристві з обмежено ю відповідальністю Спік інгліш та придбання підручників на загальну суму 16118 грн., на підтвердження понесених нею витрат надала чеки та квитанції до прибуткового касового ордеру Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі ФОП ОСОБА_6 ) за період із вересня 2017 року по червень 2020 року.

Загальна вартість понесених ОСОБА_1 додаткових витрат на сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 31975 грн. 25 коп., половину із яких у розмірі 15987 грн. 63 коп. вона просить стягнути із відповідача на її користь.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч. 1 ст. 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У ч. 2 ст. 185 СК України встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 висловив правову позицію та зазначив, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц, постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 233/3518/17 та постанові від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.

Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 201/15248/16-ц зазначив, що положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц вказав на те, що відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17 зазначив, що аналіз ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Верховний Суд у постанові від 17 січня 2019 року у справі № 720/1119/17 вказав на те, що вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування не є особливими обставинами, які потребують додаткових витрат з боку іншого з батьків.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання про стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених додаткових витрат на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аналізуючи положення ст. 185 СК України, враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 31 травня 2019 року лікарем травматологом встановлено діагноз: сколіоз грудного відділу грудного відділу хребта, сколіотична осанка, плосковальгусна деформація стоп, гіпермобільність суставів, дисплазія сполучної тканини, та 07 листопада 2019 року лікарем офтальмологом встановлено зниження гостроти зору. З підстав встановленого діагнозу рекомендовано: ЛФК, плавання, ортопедичні устілки, зокрема носіння окулярів.

Із консультативних заключень лікаря ортопеда поліклінічного відділення Комунальнеого закладу Київської обласної ради Київська обласна клінічна лікарня Київської обласної державної адміністрації встановлений діагноз плосковальгусна деформація стоп та рекомендовано зокрема носіння ортопедичних устілок.

Із товарних накладних від 31 серпня 2018 року та 14 вересня 2020 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 придбала ортопедичні устілки на загальну суму 1700 грн.

Згідно із рецептом на окуляри на ім`я дитини ОСОБА_2 , 2010 року народження, від 07 листопада 2019 року та товарного чека від 19 листопада 2019 року вартість окулярів для малолітнього сина сторін складає 1400 грн.

Також відповідно до акта виконаних робіт № 27594 від 02 жовтня 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю Асклепіос, квитанцій від 04 жовтня 2019 року, 19 лютого, 09 травня, 22 жовтня 2019 року, акта виконаних робіт від 28 серпня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю Форес-М, квитанції від 28 серпня 2020 року загальна вартість стоматологічного лікування сина сторін сплачена позивачем ОСОБА_1 становить всього 7220 грн.

Суд вважає, що вказані витрати на лікування дитини пов`язані із особливими обставинами, позов у цій частині підлягає задоволенню, тому із відповідача на користь позивача підлягають стягненню половина вказаних витрат, яка становить 5160 грн.

Крім того позивач ОСОБА_1 просить стягнути половину понесених нею витрат на медичні засоби та препарати пов`язані із лікуванням їхнього сина від гострої респіраторної вірусної інфекції під час перебування в лікарні загальною вартістю 1978 грн. 30 коп., та інших захворювань загальна вартість яких становить 408 грн. 95 коп.

Із виписки № 2023 року з медичної картки стаціонарного хворого, довідки № 1006 про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-IV рівнів акредитації про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад від 28 квітня 2017 року видно, що малолітній син сторін ОСОБА_7 , 2010 року народження, у період з 22 по 24 квітня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у Центрі Дитяча лікарня Броварської центральної районної лікарні із діагнозом: гостра респіраторна вірусна інфекція, ацетономічний синдром.

На підтвердження витрат на лікування малолітнього сина сторін під час перебування на стаціонарному лікуванні позивач ОСОБА_1 надала суду копії квитанцій на придбання медичних препаратів та засобів неналежної якості, частину з яких неможливо прочитати. Із вказаних квитанцій неможливо встановлено що зазначені медичні препарати та засоби були придбані позивачем саме на лікування їхнього сина не надано позивачем і відповідних рецептів лікаря на їхнє придбання.

Також позивачем долучено направлення малолітнього сина сторін ОСОБА_2 , видане лікарем Комунального некомерційного підприємства Броварської міської ради Центр медико-санітарної допомоги Амбулаторії № 7, у якому зазначений діагноз кон`юнктивіт від 31 серпня 2020 року, рецепт на ліки, де серед іншого, зазначені антибіотики Сумамед, Зіннат, Лактіале. На підтвердження придбання ліків позивачем надані квитанції від 31 серпня та 08 вересня 2020 року на загальну суму 408 грн. 95 коп.

Враховуючи надані позивачем докази суд вважає, що витрати на лікування сина сторін у розмірі 408 грн. 95 коп. є додатковими витратами, пов`язаними із особливими обставинами, підтвердженими належними доказами, тому позов у частині понесених витрат на лікування підлягає частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 204 грн. 48 коп.

На підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат апаратне лікування очей малолітнього сина сторін в розмірі 2250 грн. позивачем надані товарні чеки Салону Народна оптика від 31 липня, 01, 02 та 09 серпня 2019 року на загальну суму 2250 грн., у яких зазначено апаратне лікування ОСОБА_3 , 2010 року народження. Проте відповідних направлень чи рекомендацій лікаря позивачем не надано. Враховуючи викладене підстави вважати, що вказані витрати обумовлені особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України відсутні.

Щодо заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог про стягнення додаткових витрат, які стосуються відвідування сином сторін Товариства з обмеженою відповідальністю Центр іноземних мов Спік інгліш загальна вартість яких становить 13659 грн., придбання підручників з англійської мови, загальною вартістю 2459 грн., витрат пов`язаних із щепленням малолітнього ОСОБА_2 , 2010 року народження, вакциною бустрікс вартістю 900 грн. ці витрати не є додатковими витратами на дитину що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини даної цивільної справи, що фактично понесені витрати на лікування дитини викликані особливими обставинами, що стосуються здоров`я сина сторін ОСОБА_5 , зокрема, придбання ортопедичних устілок вартістю 1700 грн., лікування у стоматолога загальною вартістю 7220 грн., придбання окулярів вартістю 1400 грн., придбання ліків підтверджених належними доказами в розмірі 408 грн. 95 коп., всього у розмірі 10728 грн. 95 коп., є додатковими витратами на дитину, тому відповідач ОСОБА_2 як батько дитини зобов`язаний брати участь у таких витратах, тому із нього на користь позивача підлягає стягненню половина понесених ОСОБА_1 вказаних витрат у розмірі 5364 грн. 48 коп.

В іншій частині вимог позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки заявлені нею інші понесені витрати на сина сторін ОСОБА_5 , виходячи із аналізу ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини чи її хворобою).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах у справах про оплату додаткових витрат на дитину позивачі від сплати судового збору звільняються.

Виходячи з наведеного, із відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5364 (п`ять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 48 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.