Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 05.01.2023. Зареєстровано: 05.01.2023. Забезпечено надання загального доступу: 06.01.2023.
Дата набрання законної сили: 06.02.2023
Номер судового провадження: 2/569/502/23
04 січня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
з участю секретаря судового засідання Алексейчук С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" про визнання протиправними дій та стягнення розрахункових коштів та середнього заробітку за час затримки виплати,-
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ТОВ "Прикарпатзахідтранс" про визнання протиправними дій та стягнення розрахункових коштів та середнього заробітку за час затримки виплати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач 26.06.1978 року прийнята на роботу на посаду лаборанта хіманалізу на лінійну виробничо-диспечерську станцію-1К ДП«ПРИКА- РПАТЗАХІДТРАНС», з 01.10.2009 року переведена на посаду оператора нафтоперекачувальної станції.
Наказом відповідача від 06.10.2021 №509-ЗВ позивач звільнений з посади за скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
При звільненні остаточний розрахунок з позивачем не проведений, належні при звільненні кошти йому не виплачені.
При звільненні відповідачем позивачеві надані копії наказу від 06.10.2021 №509- ЗВ про припинення трудового договору (контракту), у якому зазначено, що позивачеві належиться: виплата грошової компенсації за невикористані дні відпусток (за періоди роботи з 26.06.2019 по 25.06.2020 за 24 календарних днів та з 26.06.2020 по 25.06.2021 за 24 календарних дні, також з 26.06.2021 по 06.10.2021 за 7 календарних днів; щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці за період роботи з 26.06.2019 по 25.06.2020 за 4 календарні дні, та в період з 26.06.2020 по 25.06.2021 за 4 календарні дні, а також з 26.06.2021 по 06.10.2021 за 1 календарний день; всього грошова компенсація за невикористані відпустки 64 дні, та компенсаційна виплата у розмірі одного середньомісячного окладу (вихідна допомога).
У день звільнення позивач працював на роботі, що підтверджується його підписом та датою, проставленими на оригіналі наказу про припинення трудового договору у графі «з наказом ознайомлений» та у графі «трудову книжку отримав», а тому вимога про розрахунок позивачем відповідачу не пред`являлась.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просила розглянути позов на підставі наявних матеріалів у справі без повідомлення сторін.
Представник відповідача ТОВ "Прикарпатзахідтранс" в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованою кореспонденцією, з заявою про розгляд справи в їхню відсутність не зверталися, причину неявки суду не повідомили. Письмового відзиву на позов не подали. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України.
Ухвалоюсуду від 23.09.2022 р. позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху з наданням строкудля усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: сплатити судовий збір в сумі 1984,80 грн. та подати до суду квитанцію про сплату судового збору.
03.10.2022 року до Рівненського міського суду надійшла заява позивачки з долученим оригіналом квитанції про сплату судового збору на суму 1984,80 грн.
Ухвалою суду від 05.10.2022 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначене судове засідання з викликом сторін.
Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.06.1978 року прийнята на роботу на посаду лаборанта хіманалізу на лінійну виробничо-диспечерську станцію-1К ДП«ПРИКАРПАТЗАХІДТРАНС», з 01.10.2009 року переведена на посаду оператора нафтоперекачувальної станції.
Наказом відповідача від 06.10.2021 №509-ЗВ позивач звільнений з посади за скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.
З оглянутої судом копії наказу від 06.10.2021 №509- ЗВ про припинення трудового договору (контракту), встановлено, що ОСОБА_1 належить: виплата грошової компенсації за невикористані дні відпусток (за періоди роботи з 26.06.2019 по 25.06.2020 за 24 календарних днів та з 26.06.2020 по 25.06.2021 за 24 календарних дні, також з 26.06.2021 по 06.10.2021 за 7 календарних днів; щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці за період роботи з 26.06.2019 по 25.06.2020 за 4 календарні дні, та в період з 26.06.2020 по 25.06.2021 за 4 календарні дні, а також з 26.06.2021 по 06.10.2021 за 1 календарний день; всього грошова компенсація за невикористані відпустки 64 дні, та компенсаційна виплата у розмірі одного середньомісячного окладу (вихідна допомога).
Ч.1 ст. 47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у терміни, зазначені у ст. 116 К3ПП України, весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховують у розмірі середнього заробітку і який спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом термін винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) в розумінні ст.2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Окрім того, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має разовий характер.
Відтак, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи повинен здійснюватись без урахування визначеного у пункті 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, коефіцієнта підвищення заробітної плати, оскільки суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є мірою відповідальності роботодавця, а не оплатою праці за виконану роботу.
Відповідно до ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження вимоги щодо зобов`язання ТОВ «Прикарпатзахідтранс» виплатити позичці середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_1 не надала суду жодного належного та допустимого доказу щодо суми середнього заробітку, наявності факту нарахування такого боргу, оскільки позивачка просила лише зобов`язати виплатити середній заробіток, по день фактичного розрахунку, а зазначена вимога не про усунення порушеного права, а пов`язана з діями, які ще не відбулися та періодом, який не настав. Окрім того, рішення суду ухвалене судом, має бути чітким та зрозумілим для виконання. Отже, суд приходить до висновку, що вимога в частині зобов`язання відповідача виплатити середній заробіток, по день фактичного розрахунку до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог, що не позбавляє права позивачки у разі зміни підстав ( проведення виплати розрахункових коштів, наявності довідки про середній заробіток) звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з ТОВ «Прикарпатзахідтранс» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1984,80 грн. згідно квитанції від 03.10.2022 р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 280-282, 284, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,
Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.
Суддя О.В.Панас
З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи
Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:
Введіть в поле результат арифметичного виразу:
Зачекайте, будь ласка...