Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
355/1882/18: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах про захист немайнових прав фізичних осіб, з них; про захист честі, гідності та ділової репутації, з них:.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 08.02.2023
Номер судового провадження: не визначено
справа № 355/1882/18 головуючий у суді І інстанції Троценко Т.А.
провадження № 22-ц/824/1749/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області 19 жовтня 2022 року про повернення заяви про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А. у справі № 355/1882/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А. при вирішенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду у зв`язку з тим, що головою Баришівського районного суду Київської області є Лисюк О.Д., який в силу своєї посади може здійснити адміністративний вплив на суддю у зазначеній справі, і відносно якого ОСОБА_1 є заявником у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді у ВАКС України.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що статтею 44 ЦПК України не встановлено такої підстави для повернення заяви про відвід, як «наявність, на думку судді, образливих висловлювань на адресу іншої особи». В такому разі суддя мала б визнати дії заявника як неповагу до суду та притягнути його до встановленої чинним законодавством відповідальності, а не повертати заяву про відвід, залишаючи її без розгляду. Крім того, неповагою до суду є саме зневага до того судді, який розглядає справу. В оскаржуваній ухвалі суддею жодним чином не зазначено, що саме дана суддя сприйняла в якості образливих висловлювань. Лише вказано, що в заяві містяться образливі висловлювання на адресу голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д. При цьому, на адресу самої судді Троценко Т.А. в своїй заяві про відвід заявник жодним чином нічого образливого не зазначав, відтак - і не зазначав жодних висловлювань на адресу суду, який розглядає справу. Відтак, підстави, зазначені суддею Троценко Т.А. для повернення поданої заяви про відвід є незаконними та такими, що порушують право заявника на доступ до правосуддя. Крім того, фактичною підставою для відводу є наявність в учасника процесу навіть припущення, що суддя в силу певних чинників не може зберегти безсторонність.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує про те, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами при подачі заяви про відвід судді Троценко Т.А., яка містила в собі образливі вислови щодо голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д. Наявність образливих висловів Верховний Суд визнав достатньою підставою для того, щоб суд відразу застосував наслідки, передбачені процесуальним законом у вигляді повернення, залишення без розгляду заяв, скарг та клопотань (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/23/21 від 07 квітня 2021 року). При цьому, суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність застосування наслідків, передбачених ч. 3 ст. 44 ЦПК України, як реакцію на зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви заявникові, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви про відвід, суд першої інстанції виходив з того, що в зазначеній заяві містяться образливі висловлювання на адресу голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д., які не відповідають стилю спілкування у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами тощо), по своїй суті виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що неприпустимо при оформленні даної заяви.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21) вказано, що: «у процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (див. аналогічні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19). Їхня наявність є достатньою для того, щоби суд відразу застосував наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України (повернення, залишення без розгляду передбачених § 1 і § 2 глави 1 розділу ІІ КАС України заяв, скарг, клопотань)».

Аналогічно ЄСПЛ, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 та № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі встановив, що заява ОСОБА_1 про відвід суді містить образливі висловлювання щодо голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д., які не відповідають стилю спілкування у діловому мовленні, що використовується в офіційному спілкуванні (між установами, окремою особою і установою, між посадовими особами тощо), по своїй суті виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що неприпустимо при оформленні даної заяви. Такі дії є виявом неповаги до суду, і подання такої заяви є зловживанням заявником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що подання ОСОБА_1 заяви про відвід, щомістить образливі висловлювання щодо голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д., є проявом неповаги до суду та як наслідок - зловживанням процесуальними правами у розумінні статті 44 ЦПК України.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А.

Доводи ОСОБА_1 , що його висловлювання стосувались голови Баришівського районного суду Київської області Лисюка О.Д., а не судді Троценко Т.А., суд не приймає до уваги, адже прояв неповаги до будь-кого з учасників процесу, їх представників, суду (суддів) осіб, які не беруть участь у судовому процесі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21) є проявом неповаги до суду, а, відтак, і зловживанням процесуальними правами.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...