РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 564/2088/22

Провадження № 22-ц/4815/1200/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "НАСК Оранта",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука Віктора Сергійовича на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року (ухвалене у складі судді Олійника П.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ "НАСК Оранта" про стягнення збитків, спричинених ДТП,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2021 року о 17 год. 44 хв. на 147 км + 100 м автомобільної дороги "Городище - Рівне - Старокостянтинів", що на території Рівненського району, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Renault Sandero", р.н. НОМЕР_1 , допустила зіткнення із автомобілем марки "Toyota RAV4", р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, а той в свою чергу за інерцією здійснив зіткнення із автомобілем марки "Opel Vivaro", р.н НОМЕР_3 , під його керуванням, що рухався в попутному напрямку. Внаслідок такого ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Рівненського районного суду Ne570/669/22 від 25.02.2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА". 06.05.2022 року ним було отримано від ПАТ "НАСК "ОРАНТА" 10 188,99 грн. в якості страхового відшкодування збитків спричинених ОСОБА_2 . Однак, обсяг отриманих від страхової компанії коштів є недостатнім для проведення відповідного відновлювального ремонту належного йому транспортного засобу, оскільки виплата страхового відшкодування здійснювалася за виключення сум амортизації (природного зносу) деталей пошкодженого транспортного засобу, ПДВ та втрат його товарної вартості, що зумовило недостатність отриманих коштів для ремонту автомобіля. Для визначення розміру спричинених відповідачем збитків, він звернувся до судово-експертної установи ПП «Експерт-Серівс-Альфа». За результатами огляду пошкодженого автомобілю та проведення відповідних розрахунків, експертами було визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобілю марки "Opel Vivaro", р.н. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 59 853,36 грн. Вказані обставини підтверджуються Звітом N?144.22E про оцінку автомобілю "Opel Vivaro", р.н. НОМЕР_4 від 23.08.2022 року.

Просив суд стягнути із відповідачки на його користь 49 664,37 грн. в рахунок суми завданих збитків, що не покриті отриманим страховим відшкодуванням.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5488 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 65 коп. у відшкодування збитків спричинених ДТП та 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. у відшкодування витрат на проведення експертизи, а всього 8356 (вісім тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 65 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 31.05.2023 року, вартість відновлювального збитку автомобіля позивача складає 25878,67 грн.. Вартість відноволювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта зносу (0,7) складає 15564,04 грн.. Вартість складових, що підлягають заміні складає 23106,68 грн. з ПДВ. Враховуючи, що дані деталі не були встановлені на автомобіль, місцевий суд вважав правомірним зменшує їх вартість на 20 відсотків, у зв`язку з чим вартість складових для заміни дорівнює 18485,34 грн.. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта зносу (0,7) становить 14177,64 грн. (4578,00 +4054,04+18485,34х(1-07). Враховуючи розмір сплаченого страхового відшкодування (10 188,99 грн.) суд першої інстанції дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню сума 3988,65 грн., а також франшиза в розмірі 1500 грн., а всього 5488, 65 грн..

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук В.С. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції було не вірно проведено розрахунок суми, яка підлягає стягнення із відповідача, безпідставно виключено із розміру збитків суми ПДВ, оскільки відповідно до результатів проведеної у справі судової експертизи для повного відновлення порушеного права позивача підлягала б стягненню сума в розмірі 15 689,68 грн. (25878,67 грн. - 10188,99 грн.), що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та сумою отриманого позивачем страхового відшкодування.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача в якості повного відшкодування завданих збитків 15 689,68 грн..

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року о 17 год. 44 хв. на 147 км + 100 м автомобільної дороги "Городище-Рівне- Старокостянтинів" водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Renault Sandero", р.н. НОМЕР_1 , допустила зіткнення із автомобілем марки "Toyota RAV4", р.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, а той у свою чергу за інерцією здійснив зіткнення із автомобілем марки "Opel Vivaro", р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку.

Внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Вина ОСОБА_2 в ДТП встановлена постановою Рівненського районного суду №570/669/22 від 25.02.2022 року, яка набрала законної сили і нею не заперечується.

На момент ДТП, цивільна відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, була застрахована в ПАТ "HACK "ОРАНТА".

Згідно проведеного ПАТ "HACK "ОРАНТА" розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (без урахування зносу деталей) складає 23 880,95 грн., розмір збитків з урахуванням зносу деталей 11 688,99 грн.. Франшиза 1500 грн..

06.05.2022 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило ОСОБА_1 10 188,99 грн. в якості страхового відшкодування збитків.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту (збитків) та страховим відшкодуванням, яке було отримане від страховика ОСОБА_2 з урахуванням зносу автомобіля.

Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 31.05.2023 року, яка була призначена в ході розгляду справи місцевим судом, вартість відновлювального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП, складає 25 878,67 грн..

Згідно зі ст.ст. 979, 980, 993, 1188 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування);

3) відшкодування шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 6, 9, 16, 25, 27 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як зазначалося Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 вказано, що суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме ОСОБА_2, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу.

З наведеного вбачається, що за полісами обов`язкового страхування, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди.

Різниця між виплаченим позивачу страховим відшкодуванням та фактичним розміром відновлювального ремонту автомобіля, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди, зокрема, врахуванням зносу транспортного засобу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним його ремонтом.

Тому, саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою здійсненою її страховиком.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині визначеного до стягнення з відповідача розміру спричинених позивачу збитків підлягає зміні, а саме: з 5488 грн. 65 коп. до 15 689,68 грн. (25878,67 грн. - 10188,99 грн.), що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та сумою отриманого позивачем страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука Віктора Сергійовича задовольнити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2023 року в частині визначеного до стягнення розміру спричинених позивачу збитків змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 689,68 грн. в рахунок відшкодування збитків спричинених ДТП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.