КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/6919/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15351/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Кирилюк Г.М.,Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна СК», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 19 жовтня 2021 року приблизно о 08 год. 40 хв. в Київській області с. Софіївська Борщагівка, по вул. Святошинська, 50 сталася ДТП за участі автомобілів «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Транспортний засіб «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/15028/21 від 11 січня 2022 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ 3302» р.н. НОМЕР_1 була застрахована полісом обов`язкового страхування № 203169973 в ТДВ «Міжнародна СК».

10 червня 2022 року представником позивача було надіслано повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Міжнародна СК» на юридичну адресу (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12) через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення. Однак, даний лист товариством не було отримано.

21 квітня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило про тимчасове зупинення ліцензії ТДВ «Міжнародна СК», 02 липня 2021 року втратило асоційованого члена МТСБУ. При цьому, припинення членства ТДВ «Міжнародна СК» в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу №01-01/07 від 01 липня 2022 року вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 становить - 211 544 грн. 93 коп., ринкова (дійсна) вартість становить - 231 526 грн. 00 коп., вартість матеріального збитку становить - 136 905 грн. 00 коп. (без урахуванням ПДВ), 119 030 грн. 32 коп. (з урахування ПДВ).

Отже, позивач вважала, що страхова компанія зобов`язана була сплатити страхове відшкодування в розмірі 119 030 грн. 32 коп.

З врахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди за вирахуванням розміру страхового відшкодування в розмірі 92 514 грн. 61 коп. Відповідач ОСОБА_1 відмовився від вирішення питання в досудовому порядку.

У зв`язку із суттєвим пошкодженням транспортного засобу, позивач втратила можливість вести звичний спосіб життя, неможливість вести трудову діяльність в повному обсязі, необхідність змін повсякденного способу життя, тощо. Постійна напруга в родині, враховуючи, що по сьогоднішній день не було отримано жодного відшкодування, постійні нервові навантаження. При цьому, було безпідставно затягнуто розгляд справи про адміністративне правопорушення та зазначення про обставини, які не відповідали дійсним, що також потягло моральні страждання, адже доводилися витрачати багато зусиль на спростування обставин ДТП, які не відповідали дійсним.

Враховуючи вищенаведене, ступінь завданої моральної шкоди, позивач вважає обґрунтованою та співрозмірною заявлену до стягнення суму в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Щодо пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрати позивач зазначала, що враховуючи, що ОСОБА_1 не сплатив різницю між фактичним розміром шкоди і розміром страхового відшкодування, він зобов`язаний сплатити також 3% річних та інфляційні втрати від суми своєї заборгованості, що становить - 2 174 грн. 73 коп. та інфляційні втрати в розмірі - 17 633 грн. 25 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач ОСОБА_2 просила суд:

- стягнути з ТДВ «Міжнародна СК» страхове відшкодування в розмірі 119 030 грн. 32 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на її користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 92 514 грн. 61 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на її користь 3% річних в розмірі 2 174 грн. 73 коп. та інфляційні втрати в розмірі 17 633 грн. 25 коп.;

- стягнути з ТДВ «Міжнародна СК» на її користь витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 500 грн. 00 коп.;

- стягнути з ТДВ «Міжнародна СК» та ОСОБА_1 на її користь судовий збір в розмірі 2 448 грн. 52 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 500 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 1-13).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 до ТДВ «Міжнародна СК», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «Міжнародна СК» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 119 030 грн. 32 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 92 514 грн. 61 коп. Стягнуто з ТДВ «Міжнародна СК» на користь ОСОБА_2 витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 500 грн. 00 коп. У задоволенні решти вимог позову - відмовлено (т. 2 а.с. 180-189).

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року стягнуто з ТДВ «Міжнародна СК» на користь ОСОБА_2 понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 250,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 250,00 грн. (т. 1 а.с. 227-233).

Не погодившись з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Конончук З.В. подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 1-5).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що наведені судом розрахунки виплати страхового відшкодування є помилковими, оскільки здійснені на підставі недопустимого доказу - звіту про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року, виготовленого на замовлення позивача. Вказувала, що у звіті вартість нормо-години була визначена оцінювачем на рівні 650 грн. Проте згідно Бюлетеня автотоварознавця № 121 вартість нормо-години для автомобілів «Peugeot» у Київській області визначається для 2 профільних СТО: групи компаній «Віді» на рівні 630 грн. та для компанії «Ілта Київ» на рівні 450 грн. Отже, середня вартість нормо-години для ремонту автомобіля позивача не може перевищувати 540 грн. Тому оцінка збитків, проведена на замовлення позивача, не відповідає дійсності, а розрахунок є недопустимим та недостовірним доказом. Крім того, відповідача ОСОБА_1 не викликали на огляд пошкодженого транспортного засобу.

Також зазначала, що судом не було враховано, що відповідно до полісу № ЕР-203169973 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 березня 2021 року страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн. Отже, ліміт відповідальності ТДВ «Міжнародна СК» складає 130 000,00 грн., а не 119 030,00 грн., як визначив суд першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Конончук З.В. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити. Представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Олексієнко М.М. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені телефонограмами та на зазначені ними адреси із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 підтвердила його представник - адвокат Конончук З.В. Належне сповіщення ОСОБА_2 її представник - адвокат Олексієнко М.М. визнав в суді про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Повідомлення ТДВ «Мжінродна СК» повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця перебування (знаходження) від вказаної особи до суду не надходили (т. 2 а.с. 34-40).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 жовтня 2021 року приблизно о 08 год. 40 хв. в Київській області с. Софіївська Борщагівка, по вул. Святошинська, 50 сталася ДТП за участі автомобілів «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 53-54).

Транспортний засіб «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 62).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/15028/21 від 11 січня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1 а.с. 53-54).

31 травня 2022 року постановою Київського апеляційного суду по справі № 369/15028/21 апеляційну скаргу захисника Бугери А.В. залишено без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/15028/21 від 11 січня 2022 року залишено без змін (т. 1 а.с. 55-57).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_1 була застрахована полісом обов`язкового страхування № ЕР-203169973 в ТДВ «Міжнародна СК» за шкоду, заподіяну майну на суму 130 000,00 грн. (т. 2 а.с. 16).

10 червня 2022 року представником позивача було надіслано повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Міжнародна СК» на юридичну адресу (61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корпус 8, офіс 1-12) через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення (т. 1 а.с. 46-47).

Однак, даний лист ТДВ «Міжнародна СК» не було отримано.

21 квітня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило про тимчасове зупинення ліцензії ТДВ «Міжнародна СК» (т. 1 а.с. 68).

02 липня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило, що ТДВ «Міжнародна СК» втратило асоційованого члена МТСБУ від з 02 липня 2021 року (т. 1 а.с. 66).

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_2 , вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 становить - 211 544 грн. 93 коп., ринкова (дійсна) вартість становить - 231 526 грн. 02 коп., вартість матеріального збитку становить - 136 905 грн. 91 коп. (т. 1 а.с. 70-110).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.03р. № 142/5/2092), а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Якщо для відновлення пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно-пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18.

Таким чином, у справі про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна правова відповідальність якої була застрахована важливим є встановлення факту наявності (відсутності) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, оскільки при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Факт того, що цивільна правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована, сторони не заперечували.

Поряд з цим, суд першої інстанції на вищевказані вимоги законодавства та обставини справи увагу не звернув, не дослідив обставин, які входять в предмет доказування у справі, та стягнувши зі страхової компанії на відшкодування шкоди 119 030 грн. 32 коп. в основу рішення про визначення розміру цієї суми поклав пояснення позивачки, які об`єктивними доказами по справі не підтверджені, а відтак є припущеннями.

З цих підстав та положень ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції взяв до уваги наданий апелянтом доказ, що станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ 3302», р.н. НОМЕР_1 була застрахована полісом обов`язкового страхування № ЕР-203169973 в ТДВ «Міжнародна СК» за шкоду, заподіяну майну на суму 130 000,00 грн., франшиза - нуль гривень (т. 2 а.с. 16).

Позивач зверталася з заявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «Міжнародна СК», проте, виплату страхового відшкодування не було проведено.

Встановлено, що ТДВ «Міжнародна СК» з 02 липня 2021 року втратило статус асоційованого члена МТСБУ.

При цьому, згідно з п. 52.5. ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На замовлення позивача було виготовлено звіт про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту, завданого власнику транспортного засобу «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 становить - 211 544 грн. 93 коп., ринкова (дійсна) вартість становить - 231 526 грн. 02 коп., вартість матеріального збитку становить - 136 905 грн. 91 коп. (т. 1 а.с. 70-110).

У розділі 20 вказаного звіту визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 , який становить 0,533, та з урахуванням якого було визначено розмір матеріального збитку (т. 1 а.с. 81).

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилався на те, що звіт про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року є недопустимим доказом, оскільки у звіті вартість нормо-години була визначена оцінювачем на рівні 650 грн. Проте згідно наданого на адвокатський запит Бюлетеня автотоварознавця № 121 вартість нормо-години для автомобілів «Peugeot» у Київській області визначається для 2 профільних СТО: групи компаній «Віді» на рівні 630 грн. та для компанії «Ілта Київ» на рівні 450 грн. Отже, середня вартість нормо-години для ремонту автомобіля позивача не може перевищувати 540 грн. (т. 2 а.с. 19).

До апеляційної скарги відповідачем було надано Бюлетень автотоварознавця № 121, який до суду першої інстанції не подавався. Апелянтом зазначено, що на момент розгляду справи судом першої інстанції цей доказ не існував та був отриманий після прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1-2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідачами не надано іншого звіту про оцінку матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу «Peugeot 301» р.н. НОМЕР_2 , та клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди та (або) розміру відновлювального ремонту належного позивачці автомобіля не заявляли. Іншого розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, ніж визначено у звіті про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року, не наведено. При цьому. суд апеляційної інстанції зауважив, що відповідач ОСОБА_1 брав участь в розгляді справи, що підтверджується доказами по справі, а тому мав об`єктивну можливість надати докази або заявити клопотання про призначення експертизи (т. 1 а.с. 131, 175-176).

Крім того, статтею 13 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено порядок рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Так, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Проте відповідачами не було подано письмового запиту щодо здійснення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Аналізуючи наявні у справі докази, суд врахував умови реалізації принципу змагальності сторін у цивільному процесі, необхідність додержання принципу справедливості судового розгляду, враховуючи, що суд лише оцінює надані сторонам докази, але сам їх не збирає.

Таким чином, при розрахунку позовних вимог підлягає врахуванню висновок звіту про оцінку транспортного засобу № 01-01/07 від 01 липня 2022 року, який наданий позивачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що за вказаним висновком визначена вартість матеріального збитку - 136 905 грн. 91 коп. з урахуванням фізичного зносу та без ПДВ. Факт того, що позивачкою відремонтований належний їй автомобіль представник позивачки в суді апеляційної інстанції не заперечував про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання.

Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з ТДВ «Міжнародна СК» матеріального збитку у розмірі 130 000 грн. 00 коп.

Наведений у позовній заяві розрахунок матеріального збитку, який підлягає стягненню з ТДВ «Міжнародна СК», у розмірі 119 030 грн. 32 коп. (позивачем зазначено, що ця сума визначена з урахуванням ПДВ), є необґрунтованим, не підтверджується наданим звітом про оцінку транспортного засобу, тому не може бути взятий до уваги судом.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.09.2019 у справі № 545/425/17, від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, від 19.07.2021 у справі № 206/3219/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За таких обставин, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності страховика позивачка ОСОБА_2 просила стягнути на свою користь із відповідача ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази та установивши, що цивільно-правова-відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «Міжнародна СК», апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заявлених позивачкою вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь потерпілої особи майнової шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 81 544,93 грн. (211 544,93 грн. - 130 000,00 грн.), тобто в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Враховуючи, що з ТДВ «Міжнародна СК» підлягає стягненню сума матеріального збитку у розмірі 130 000 грн. 00 коп., а з ОСОБА_1 - 81 544,93 грн., апеляційний суд не вийшов за межі позовних вимог виходячи з ціни позову, тобто загальної вартості відновлювального ремонту, який становить 211 544,93 грн.

Також позивач просила стягнути витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується наявними у справі квитанціями (т. 1 а.с. 14-15).

Враховуючи вказане, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з ТДВ «Міжнародна СК» та ОСОБА_1 по 1 750,00 грн. з кожного на користь позивача витрат на проведення оцінки матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 рокуне оскаржувалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатом апеляційного розгляду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, отже, на користь позивача з ТДВ «Міжнародна СК» підлягає стягненню 1 317 грн. 50 коп., а з ОСОБА_1 832,94 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції. Судовий збір за розгляд справи апеляційним судом віднесено на рахунок ОСОБА_1 .

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року сторонами не оскаржувалось.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 серпня 2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна СК» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 130 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 750 грн. 00 коп. витрат на проведення оцінки матеріального збитку.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 81 544 грн. 93 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 1 750 грн. 00 коп. витрат на проведення оцінки матеріального збитку.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна СК» на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 317 грн. 50 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 832 грн. 94 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 16 листопада 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Г.М. Кирилюк

В.М. Ратнікова