Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2023 Справа №607/11992/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

-головуючого судді Дзюбича В.Л.,

-за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М.,

-у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 09.06.1990, про що зроблено актовий запис № 859 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за час існування шлюбу у них виникали непорозуміння та сварки, які зіпсували їхні шлюбні відносини, більше того, виявилось, що у сторін різні характери та погляди на життя, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинились та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на наведене, просила розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 13.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10.08.2023 на 14 год. 05 хв.

У судове засідання 10.08.2023 позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак до позовної заяви додала заяву про розгляд справи без її участі, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судове засідання 10.08.2023 відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак 08.08.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

09.06.1990 сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 859 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль.

Як зазначено в позовній заяві, діти, які народилися від даного шлюбу, є повнолітніми.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за час шлюбу у них виникали непорозуміння та сварки, які зіпсували їхні шлюбні відносини, більше того, виявилось, що у сторін різні характери та погляди на життя, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинились та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечив проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву.

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Також, у зв`язку з задоволенням позову та визнанням цього позову відповідачем у повному обсязі, відповідно до вимог статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 536,80 грн судового збору, а 50% судового збору (536,80 гривень), сплаченого ОСОБА_1 при поданні до суду позовної заяви, позивачу слід повернути з державного бюджету.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 141, 263, 264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 червня 1990 року, про що зроблено актовий запис №859 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернопіль.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 536,80 гривень.

Повернути ОСОБА_1 536,80 гривень сплаченого судового збору з державного бюджету.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 .

СуддяВ. Л. Дзюбич