ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9248/23 Справа № 201/9759/23 Суддя у 1-й інстанції - Покопцева Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування дітей на утриманні, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління-Служба у справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною вище заявою та просив встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлення даного факту необхідно йому для отримання соціальних пільг, виплат та допомоги. Крім того, встановлення такого факту щодо його пасинка - ОСОБА_7 надасть йому право без додаткових узгоджень із біологічним батьком хлопчика пересуватись із дитиною, та представляти його інтереси.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 рокувідмовлено у відкритті провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу у зв`язку із порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що у нього не існує підстав для звернення до суду адміністративної юрисдикції, оскільки заявлені вимоги щодо встановлення факту перебування на утриманні не є публічно-правовими вимогами та в силу положень п.1,2 ч.1 ст. 315 ЦПК України розглядаються в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей. Встановлення даного факту необхідно йому для отримання соціальних пільг, виплат та допомоги. Крім того, встановлення такого факту щодо його пасинка - ОСОБА_7 надасть йому право без додаткових узгоджень із біологічним батьком хлопчика пересуватись із дитиною, та представляти його інтереси.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із тог, що вимога про встановлення факту перебування на його утриманні дітей необхідна йому для отримання соціального статусу, який дозволить йому реалізувати свої права в сфері соціального забезпечення, а отже перебуває у публічно-правовій сфері та не розглядається в порядку цивільного судочинства.

Проте такий висновок зроблено передчасно.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У справі № 287/167/18-ц, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 пов`язані виключно із доведенням наявності підстав для визнання за ним певного соціально-правового статусу. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства із подальшим вирішенням щодо наявності або відсутності підстав для задоволення такої заяви.

Всі вище викладені обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 не містить вимог, які б свідчили про наявність публічно-правового елементу, а тому висновки суду про відмову у відкритті провадження у справі є передчасними та такими що не відповідають положенням ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді: