Справа № 523/255/23
Провадження №2/523/1236/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, яким просить: позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначає що між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 17 квітня 2004 року було укладено шлюб. В період перебування у зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_3 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2010 року шлюб розірвано. Підставою звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу стало те, що 13 березня 2010 року відповідач ОСОБА_2 переїхала проживати до своєї матері, припинила з позивачем шлюбні відносини та ведення домашнього господарства, спільного побуту. Після розірвання шлюбу між сторонами досягнута домовленість, що дитина залишиться проживати з батьком, оскільки Відповідач вийшла заміж за громадянина Російської Федерації та переїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Проте, приблизно з 2019 року та до дня звернення Позивача з цим позовом до суду, Відповідач не приділяє належної уваги сину, не приймає участі в його вихованні та розвитку, не цікавиться його життям та матеріально не забезпечує. Крім іншого, позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_4 , 08 жовтня 2011 року укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На час звернення до суду з цим позовом, до складу сім`ї Позивача входить: він, дружина - ОСОБА_4 , двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Станом на сьогоднішній день сім`я позивача проживає у АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 . Дружина Позивача, ОСОБА_4 має гарні відносини з дитиною ОСОБА_3 , турбується про нього і є підтримкою в сім`ї Позивача. Хронічних захворювань немає, не є алкогольно та наркозалежною. Наразі, дитина ОСОБА_3 проживає в гарному оточенні, що сприяє його гармонійному розвитку відповідно до віку. Син ОСОБА_3 навчається в Гімназії № 153 ім. О.С. Пушкіна. Відповідно до інформації, викладеної в характеристиці, ОСОБА_3 показав себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Знає навчальний матеріал на високому рівні, завжди виявляє зацікавленість до навчання. Учень має відмінну змішану пам`ять, дуже добре запам`ятовує навчальний матеріал. Батько приділяє належну увагу вихованню сина. Син ОСОБА_3 з моменту народження та до дня звернення з цим позовом повністю перебуває на матеріальному утриманні Позивача. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні спільної дитини не бере. Позивач змушений був звертатись у 2012 році до суду з позовом до Відповідача щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Суворовським районним судом м. Одеси 26 січня 2012 року у цивільній справі № 1527/2-6419/11 прийнято рішення щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. (п`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 07 грудня 2011 року і до повноліття сина, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки відповідач фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді від 26.01.2023 року було відкрито загальне позовне провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року, за клопотанням представника позивача - адвоката Казак К.І., було залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року поновлено представнику позивача - адвокату Казак К.І. строк для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості того чи перетинала громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 кордон України (виїзд або в`їзд) в період з 26.08.2010 по теперішній час.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протягом розгляду справи, судові засідання відкладались: у зв`язку із задоволенням клопотань представника позивача про відкладення розгляду справи, витребування доказів; у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги; у зв`язку із відсутністю доказів належного повідомлення сторін по справі; у зв`язку із технічним збоєм програми відеоконференцзв`язку, зокрема.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Казак К.І. до судового засідання не з`явились, від адвоката Казак К.І. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність його та позивача, також останній наполягав на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Позивач ОСОБА_1 , прийнявши участь на попередніх судових засіданнях, в режимі відеоконференції, зазначив що син ОСОБА_3 проживає з ним з чотирьох років, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у його вихованні, досить тривалий період часу перебуває за межами України, на території російської федерації, з 2019 року жодного разу не приїхала на територію України. Позбавлення батьківських прав є доцільним у даному випадку з огляду на те, що це дозволить визначити статус дитини у відношенні матері. Фактично всі обов`язки матері стосовно ОСОБА_3 виконує дружина позивача ОСОБА_4 .

Представник позивача - адвокат Казак К.І., прийнявши участь на попередніх судових засіданнях, в режимі відеоконференції, підтримав подану позовну заяву, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Адвокат зазначив, що відповідачка сину матеріально не допомагає, дуже рідко спілкується, покинула територію України, неповнолітній майже 13 років проживає лише з батьком. Відповідачка не цікавиться сином, не приймає участі у його вихованні, аліменти не сплачує, останні три роки не допомагає взагалі. Нова дружина позивача виконувала всі обов`язки матері, навчала, водила до школи. 12 років матері в житті сина позивача ОСОБА_3 немає. Задоволення позову також убезпечить можливі майнові вимоги відповідачки відносно неповнолітнього, з питання її утримання.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином неодноразово, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади Українив порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду остання не подавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської радине забезпечив участь свого представника до судового засідання, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Листом від 02.05.2023 року третя особа повідомила про те, що мати дитини ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, на території Суворовського району м. Одеси сторони по справі не проживають, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради не може розглядати питання про позбавлення батьківських прав. У зв`язку із цим, зазначили про доцільність заміни органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації, як третьої особи, на Службу у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адіміністрації.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністраціїне забезпечила явку свого представника до судового засідання, заявою уповноважений представник третьої особи просив розглянути справу у відсутність представника служби у справах дітей. Суду надано Висновок органу про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Свідок ОСОБА_9 , з`явившись до судового засідання, зазначила що являється матір`ю позивача ОСОБА_1 , добре знає ОСОБА_2 , яка була її невісткою. Коли онуку ОСОБА_3 було 4 роки, мати ОСОБА_2 вирішила поїхати до РФ, вони розірвали шлюб. Мати спокійно чотирьох річного сина залишила на батька, вони проживали на той час із свідком. Спочатку відповідач аліменти у розмірі 500 грн. сплачувала, однак дуже скоро припинила оплату. Відповідачка не телефонує онуку ОСОБА_3 , іноді залишає смс -повідомлення. Подарунки онуку не дарувала. За весь період часу, починаючи з чотирьох років, два рази вона забирала онука на місяць до російської федерації, однак там налаштовувала онука проти батька. У відповідачки в іншій країні є сім`я, донька, вона спочатку обіцяла онуку що забере його, однак так цього і не зробила. Син перешкод у спілкуванні відповідачки із сином ніколи не створював, проти матері онука ніколи не налаштовували.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаною у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зазначила що ОСОБА_3 з чотирьох років проживає з батьком. Відповідачка приїжджала до сина спочатку один раз на три місяці, потім один раз на рік, роки чотири взагалі не приїжджає. Відносини між свідком та ОСОБА_3 дружні, фактично вона виконує всі обов`язки матері, конфліктних ситуацій немає.

Неповнолітній ОСОБА_3 , будучи заслуханим у судовому засіданні, пояснив наступне. Він навчається наразі в гімназії, з чотирьох років проживає з батьком. Мати спочатку хоча б інколи приїжджала, бачилась з ним, однак з часом це було все рідше і рідше. Вона проживає на території іншої країни. Іноді відповідачка надсилає йому смс-повідомлення, запитує як у нього справи, матеріальної допомоги не надає. Останній раз він бачив мати 4-5 років тому. Неповнолітній вважає, що позбавлення матері батьківських прав відносно нього є чесним рішенням, він вважає позов обгрунтованим.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 17 квітня 2004 року було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції.

В період перебування у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 січня 2007 року, серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.08.2010 року по справі № 2-4646/10 шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 розірвано.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.01.2012 року по справі № 1527/2-6419/11 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, доступ до якої є загальнодоступним, відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб 08 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , зареєстрований Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складений актовий запис за № 786.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від вказаного шлюбу у Позивача народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач разом із родиною проживає у АДРЕСА_1 за місцем реєстрації ОСОБА_4 , що підтверджує довідкою про реєстрацію.

Неповнолітній ОСОБА_3 навчається в Гімназії № 153 ім. О.С. Пушкіна, що підтверджується копією доданої до позовної заяви довідки та характеристикою, виданою відповідним закладом освіти. Відповідно до інформації, викладеної в характеристиці, ОСОБА_3 показав себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Знає навчальний матеріал на високому рівні, завжди виявляє зацікавленість до навчання. Учень має відмінну змішану пам`ять, дуже добре запам`ятовує навчальний матеріал. Батько приділяє належну увагу вихованню сина.

Відповідно до копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 3 квартали 2022 року, загальна сума доходу складає 955 174,16 грн.

Позивач наркотичні засоби не вживає, психічних розладів немає, що підтверджується копією медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 09.11.2022, серії ААН № 560460, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ-СІТІ», та Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 09.11.2022, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ-СІТІ». Відповідно до змісту вказаних довідок, у Позивача психіатричних протипоказань не виявлено, та за наданням наркологічної медичної допомоги останній не звертався.

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.05.2023 року наданої на виконання ухвали суду вбачається, що ОСОБА_2 в останній раз перетинала кордон України ( виїзд) на пункті пропуску Конотоп 10.09.2019 року. Станом на 11.05.2023 року інформації щодо в`їзду ОСОБА_2 на територію України не має.

Відповідно до Листа органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.05.2023 року, вбачається, що для вжиття відповідних заходів та підготовки проекту висновку Службою у справах дітей ОМР було з`ясовано, що мати дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не знаходиться, за цією адресою проживають інші особи. Дитина ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 у м. Києві та навчається у 10-А класі гімназії № 153 ім. О.С. Пушкіна. Таким чином, на території Пересипського району м. Одеси сторони по справі не проживають, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради не може розглядати питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації в м. Києві від 26.06.2023 № 109-3633, третя особа вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд зазначає, що Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, як принципове положення визначила що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В силу ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Роз`ясненнями, що викладені в п. п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Аналіз зазначеного дає можливість зробити висновок про те, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , при відсутності заперечень чи перешкод позивача у спілкуванні матері з дитиною, свідомо ухиляється від своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не приймає будь-якої участі у житті неповнолітньої дитини та у матеріальному забезпеченні, постійно проживає за межами України, на території іншої держави, останній раз перебувала на території України у 2019 році. Доказів іншого матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

Суд зазначає, що при розгляді справи судом достеменно встановлено свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Поведінка особи, яка свідомо змінює країну проживання, не бере участі у вихованні дитини, свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків у розумінні статті 164 СК України і може бути підставою для позбавлення цієї особи батьківських прав щодо дитини.

Так правозастосування узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Одночасно, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд, перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд з урахуванням обставин справи, встановленого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомого нехтування ними, що підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, тривалості невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, доведеності винної поведінки відповідача, зміни країни проживання та з 2019 року не відвідування жодного разу неповнолітнього ОСОБА_3 , з метою захисту інтересів дитини, визначення статусу дитини у відношенні матері, із урахуванням думки неповнолітнього, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

V. Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, ураховуючи, що позов задоволено повністю, судовий покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , за даними відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Олдеській області по м.Одеса та Одеська область не значиться.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 03.11.2023р.

Суддя: К.О. Далеко