Справа № 645/3245/20
Провадження № 2/638/5661/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду цивільної справи №645/3245/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення моральної шкоди.

15.11.2023 на офіційну електронну пошту суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді від розгляду даної цивільної справи.

16.11.2023 заява позивача ОСОБА_1 про відвід передано Цвірі Д.М .

Заява мотивована тим, що всупереч ч. 2 ст. 258 ЦПК України, ч. 5. ст. 12 ЦПК України, суддя не розглянув та не прийняв рішення щодо наданого через канцелярію суду клопотання від 20 грудня 2021 року у справі №645/3245/20 про витребування доказів стану здоров`я позивача в КНП "Міська поліклініка №3" ХМР, які мають суттєве значення для визначення розміру компенсації моральної шкоди. Прийняття суддею ухвали справі №645/3245/20 від 11 липня 2023 року скасованої постановою Харківського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року в частині направлення справи до Фрунзенського районного суду м. Харкова на підставі її незаконності, а саме: не застосування частини другої статті 31 ЩІК України, відповідно до якої справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду. 23 жовтня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М. у справі прийняла ухвалу, якою прийняла до свого провадження цивільну справу №645/3245/20 провадження №2/638/5661/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), призначила по справі підготовче судове засідання на 28 листопада 2023 року о 16 год. 00 хв (на день мого народження). Ці дії суду першої інстанції призвели до затримки розумного строку розгляду мого позову на 3 місяці 17 днів(з 11 липня 2023 року до 27 листопада 2023 року). Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності. Це підтверджує те, що суд при розгляді справи №645/3245/20 не був «судом, встановленим законом», порушив принцип розгляду справи у розумний строк в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практики Європейського Суду з прав людини.

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставини, що викликають сумнів в неупередженості або зацікавленості судді, а також наведені позивачем підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

постановив :

Визнати необґрунтованою заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду цивільної справи №645/3245/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення моральної шкоди.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду цивільної справи №645/3245/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення моральної шкоди, для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України у зв`язку з визнанням заявленого відводу судді необґрунтованим.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Д.М.Цвіра