Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
757/7507/17: Окремі процесуальні питання; Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 10.02.2023
Номер судового провадження: 22-ц/4809/166/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 757/7507/17

провадження № 22-ц/4809/166/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

учасники провадження:

заявниця ОСОБА_1 ;

суб`єкт оскарження - державний виконавець Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишин Едуард Миколайович;

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна»,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 набездіяльність державноговиконавця Печерськоговідділу державноївиконавчої службиу м.Києві Центральногоміжрегіонального управлінняМіністерства юстиції(м.Київ)Кузьмишина ЕдуардаМиколайовича заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалуКіровського районногосуду м.Кіровограда від27вересня 2022року(суддя Павелко І.Л.).

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст скарги на бездіяльність державного виконавця

Власюк ГаннаПетрівна звернулась до суду зі скаргою у порядку розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, відповідно до якої просила:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича щодо нерозгляду поданого клопотання про скасування арешту та повернення арештованого майна від 06 серпня 2021 року;

- скасувати постанову Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 7 від 01 червня 2021 року, що була прийнята в межах виконавчого провадження №57842841 від 05 грудня 2018 року у частині арешту та оголошення у розшук автомобіля марки «Chevrolet», модель «Tracker», номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 (далі - автомобіль «Chevrolet»);

- зобов`язати державного виконавця, у якого перебуває на виконанні виконавче провадження №57842841, скласти та надіслати вимогу, адресовану службовим особам спеціального майданчика/стоянки, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Матросова, 48А, про повернення автомобіля відповідно до абз. 3 ч. 12 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1102.

В обґрунтування скарги зазначено, що 31 липня 2021 року на підставі постанови про розшук майна боржника № 7 від 01 червня 2021 року в межах виконавчого провадження № 57842841 від 05 грудня 2018 року поліцейським патрульної поліції Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіля «Chevrolet», частки права власності на який належить заявниці, з подальшим його транспортуванням на спеціальний майданчик/стоянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації у Єдиному реєстрі боржників за номером виконавчого провадження 57842841 боржником значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» (далі - ТОВ «Євролізинг Україна»), яке у складеному патрульним поліцейським акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вказане як власник автомобіля марки «Chevrolet».

Разом зтим,заочним рішеннямПечерського районногосуду містаКиєва усправі №757/7507/17-цвід 24жовтня 2018року булозадоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доТОВ «ЄвролізингУкраїна»; визнано у порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 право власності на частини автомобіля марки «Chevrolet» за кожною з позивачок.

У зв`язку з викладеним, представник заявниці звернувся до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з клопотанням щодо скасування постанови про розшук майна боржника № 7 від 01 червня 2021 року, що винесена в межах виконавчого провадження №57842841 від 05 грудня 2018 року у частині арешту та оголошення у розшук автомобіля марки «Chevrolet».

Отримавши усну відповідь державного виконавця про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування постанови № 7 від 01 червня 2021 року, заявниця зазначає, що вимушена звернутись до суду із даною скаргою, оскільки розшук з подальшим арештом автомобіля марки «Chevrolet» вже не забезпечує належних гарантій виконання судового рішення по справі, в межах якої воно приймалось, а лише створює їй перешкоди у користуванні транспортним засобом.

Звертає увагу, що не є боржником у виконавчому провадженні № 57842841 від 05 грудня 2018 року. Посилаючись на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17, вказує на те, що арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України. Саме тому вважає, що для захисту її порушеного права правильним є звернення до суду за місцем знаходження відповідного відділу державної виконавчої служби, тобто до Печерського районного суду м. Києва, шляхом подання даної скарги замість позовної заяви.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кіровськогорайонного судум.Кіровограда від27вересня 2022року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича залишено без розгляду; скаргу повернуто скаржниці та роз`яснено право на звернення до суду на загальних підставах після усунення недоліків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем 01 червня 2021 року. ОСОБА_1 звернулася доПечерського районного суду в м. Києві зі скаргою на бездіяльність державного виконавця 03 вересня 2021 року (20 серпня 2021 рокудата формування конверту). Відповідно до ст. 449 ЦПК України право на звернення до суду зі скаргою є строковим. Пропуск зазначеного строку, який визначається як процесуальний строк, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки він може бути поновлений судом за наявності поважних причин і на нього поширюються правила ст. 126 ЦПК України. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення. При цьому розгляд справи по суті можливий лише після поновлення строку для подання скарги.

Оскільки ОСОБА_1 скарга подана після спливу строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про поновлення такого строку, суд першої інстанції дійшов висновку, що подана скарга підлягає залишенню без розгляду та поверненню скаржниці.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2022 року по справі №757/7507/17-ц скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції поверхнево дослідив матеріали справи, належної правової оцінки їм не надав, внаслідок чого дійшов до хибних та необґрунтованих висновків.

Зазначає, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали, як така відсутня, оскільки зводиться до цитування практики Європейського суду з прав людини та правових позицій Верховного Суду з подальшим посиланням на сплив встановленого законом строку на подання скарги. З таким висновком суду скаржниця не погоджується та вказує, що судом не наведено обставин, на підставі яких він дійшов такого висновку.

На переконання скаржниці, ототожнюючи дату звернення до суду зі скаргою та дату реєстрації судом отриманої скарги, суд першої інстанції припустився помилки та здійснив неправильне обрахування строків, наведених в п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Вважає, що виходячи з назви поданої скарги, а також її прохальної частини, можна дійти до висновку, що нею оскаржується триваюча бездіяльність державного виконавця, що розпочалась 13 серпня 2021 року, а не сама постанова державного виконавця у частині накладення арешту та оголошення транспортного засобу у розшук.

Крім того, акцентує увагу на тому, що визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на арештований автомобіль на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року відбулось майже на три роки раніше накладення арештуна автомобіль,а томускаржниця булапозбавлена можливостіклопотати проскасування арештув межахсправи №757/7507/17-цв порядкуч.1ст.59Закону України«Про виконавчепровадження»,оскільки натой моментйого щенакладено небуло.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

21 грудня 2022 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції на 19 січня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

27 грудня на електронну адресу апеляційного суду надійшов відзив Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі ВДВС) на апеляційну скаргу, відповідно до якого орган державної виконавчої служби просить відмовити у її задоволенні (а.с. 153-156).

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, ВДВС зазначає, що 05 грудня 2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 57842841 з примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограду від 15 листопада 2018 року по справі № 404/8417/15-ц про стягнення з ТОВ «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_4 суми в розмірі 36 852,78 грн. Виконавче провадження № 57842841 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54156742 про стягнення коштів з ТОВ «Євролізинг Україна», у ході якого, зокрема, винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника, яку направлено до РСЦ МВС України у м. Києві для виконання та внесено відповідні обтяження до ДРРПНМ та ДРОРМ; з`ясовано, що за боржником зареєстровані транспортні засоби; постановою державного виконавця від 27 лютого 2018 року транспортні засоби боржника оголошено в розшук та у кількості 12-ти штук постановлено на облік ІС «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж». Оскільки боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій відсутній; відомості про зареєстровані за боржником об`єкти права інтелектуальної власності відсутні; за інформацією Укртрансбезпеки, ГУ Держпраці у Київській області, ГУ Держгеокадастру у Київській області та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстроване за боржником нерухоме майно та земельні ділянки відомості відсутні; у ході проведення виконавчих дій боржника за місцем реєстрації не розшукано; кошти на рахунках у банківських установах, на які можливо звернути стягнення відсутні, 23 травня 2019 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37, 40 Закону.

11 березня 2021 року на підставі рішення суду державним виконавцем відновлено виконавче провадження. Виконавче провадження виведено із зведеного виконавчого провадження, яке було завершене. 29 березня 2021 року до ВДВС надійшла заява стягувача про відновлення виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа.

Повідомляється, що наразі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограду у справі № 404/8417/15-ц боржником - ТОВ «Євролізинг Україна» не виконане.

09 серпня 2021 року до ВДВС надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про повернення автомобіля марки «Chevrolet», оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2018 року визнано право власності на даний автомобіль за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стверджується, що представнику скаржниці надано усну та письмову відповідь на вказане клопотання за підписом керівника ВДВС про відсутність підстав для повернення автомобіля та роз`яснено, що арешт з автомобіля може бути знятий за рішенням суду. Так, оскільки скаржниця не є стороною виконавчого провадження № 57842841, у ст. 59 Законі України «Про виконавче провадження» чітко встановлений алгоритм дій для даної ситуації, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до вимог процесуального закону учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с. 186-189).

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року задоволено клопотання представника скаржника, адвоката Тютюніка О.О. про надання йому можливості брати участь в судовому засіданні, призначеному на 19 січня 2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon. У хвалою попереджено ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Через неможливість підключення адвоката Тютюніка О.О. до відеоконференції за допомогою онлайн сервісу EasyCon, його участь в судовому засіданні не відбулась, вказане підтверджується актом, складеним 19 січня 2023 року відповідальними працівниками Кропивницького апеляційного суду (а.с.191).

За викладеного розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи.

За положеннями ч.5 ст.268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року у справі №757/7507/17 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання права власності було задоволено; визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 право власності на частини автомобіля марки CHEVROLET TRACKER, д.н.з. НОМЕР_3 ; визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини автомобіля марки CHEVROLET TRACKER, д.н.з. НОМЕР_3 ; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» на користь позивачів по 3680,00 грн судового збору (а.с. 4-6).

Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року у справі №757/7507/17 в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Оскільки виконання рішення суду першої інстанції у даній справі не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, виконавчий документ на його примусове виконання районним судом не видавався.

Перереєстрація автомобіля марки«Chevrolet»на новихвласників напідставі судового рішення у даній справі не здійснювалась.

Поряд з цим, на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві перебувало зведене виконавче провадження № 54156742, до складу якого входило 21 виконавче провадження про стягнення заборгованості з ТОВ «Євролізинг Україна» на загальну суму 1 200 834,67 грн, у тому числі - виконавче провадження № 57842841 з примусового виконання виконавчого листа від 15 листопада 2018 року у справі № 404/8417/15-ц про стягнення з ТОВ «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 36 852,78 грн, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда на підставі постанови Кропивницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року (а.с. 13-14).

Як вбачається з судових рішень у справі № 404/8417/15-ц, оприлюднених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, визнано неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Кузьмишина Едуарда Миколайовича у виконавчому провадженні № 57842841 про повернення виконавчого документа та скасована постанова державного виконавця від 23 травня 2019 року про повернення виконавчого листа № 404/8417/15-ц стягувачу.

ВДВС зазначається та не заперечується учасниками справи, що на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 квітня 2020 року державним виконавцем 11 березня 2021 року відновлено виконавче провадження № 57842841; провадження виведено із зведено виконавчого провадження, яке було завершене. 29 березня 2021 року до відділу надійшла відповідна заява стягувача разом із оригіналом виконавчого документа.

Судове рішення у справі № 404/8417/15-ц наразі не виконане. У порядку примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 листопада 2018 року № 404/8417/15-ц державним виконавцем проводяться передбачені законом виконавчі дії. Так, із наданих на запити державного виконавця відповідей вбачається, зокрема, що нових банківських рахунків ТОВ «Євролізинг Україна» не відкриває, відомості щодо нерухомого майна боржника відсутні, за боржником зареєстровані транспортні засоби.

31 липня 2021 року, на підставі постанови державного виконавця про розшук майна боржника № 7 від 01 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 57842841, капралом поліції Некрасовим А.А. здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Chevrolet Tracker, д.н.з. НОМЕР_3 шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик/стоянку у м. Біла Церква. Про зазначене поліцейським складено відповідний Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, у якому власником автомобіля марки «Chevrolet» зазначено ТОВ «Євролізинг Україна» (а.с. 7).

06 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС з клопотанням щодо скасування постанови про оголошення транспортного засобу у розшук з подальшим його поверненням (а.с. 8-12).

Відповідно до листа ВДВС від 18 серпня 2021 року № 57842841/10, докази направлення якого адресату в матеріалах справи відсутні, представника скаржниці повідомлено про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання про зняття арешту та повернення автомобіля марки «Chevrolet» (а.с. 161).

Скаржниця стверджує, що письмової відповіді ВДВС на її клопотання від 06серпня 2021рокуні вона, ні її представник не отримували. Вважає, що її порушене право підлягає захисту у порядку розділу VII ЦПК України, хоча скаржниця і не є стороною виконавчого провадження № 57842841. Зі вказаною метою ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на бездіяльність державного виконавця до суду, яким ухвалено рішення у даній справі, а саме - Печерського районного суду м. Києва. У свою чергу, Печерський районний суд м. Києва, з`ясувавши, що виконавче провадження № 57842841/10 відкрите на підставі виконавчого листа Кіровського районного суду м. Кіровограда, своєю ухвалою від 10 листопада 2021 року скерував дану справу до останнього (а.с. 43-44).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Частиною 5ст. 124 Конституції Українипередбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції Українидоосновних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За змістом п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати і як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цимЗаконом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 449 ЦПК Українипередбачено, щоскаргу у порядку розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положення наведеної процесуальної норми дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Колегією суддів взято до уваги доводи апеляційної скарги, у яких скаржниця вказує на те, що у порядку розділу VII ЦПК України нею оскаржується саме триваюча бездіяльність державного виконавця, а вимога скарги про скасування постанови державного виконавця від 01 червня 2021 року є похідною та не свідчить про зміну основної мети звернення визнання незаконною бездіяльності.

Зважаючи на те, що предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Е.М. щодо нескасування арешту та оголошення у розшук автомобіля марки«Chevrolet» на підставі постанови державного виконавця від 01 червня 2021 року,а не рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у скасуванні арешту, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанцій про те, що скаржниця звернулася із зазначеною скаргоюпоза межами процесуального строку, передбаченогост. 449 ЦПК України.

Отже, ухвала про залишення без розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця, яка триває, з мотивів пропуску процесуального строку подання скарги є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 127/2-2177/2005, від 08 липня 2020 року у справі № 589/6044/13, від 22 грудня 2021 року у справі №760/19348/20.

У зв`язку з тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України дана справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Виконання судових рішень є завершальною стадією судового процесу. Так, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ до строку розгляду справи включається період, відлік якого починається з надходження до суду позовної заяви та закінчується виконанням рішення суду. Саме такий принцип застосовує ЄСПЛу своїй сталій практиці, зазначаючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною судового процесу, оскільки без цієї стадії судового процесу сам факт прийняття будь-якого рішення суду втрачає сенс. Саме на цій стадії судового процесу завершується відновлення порушених прав особи.

Отже, судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Виконання судовогорішення здійснюєтьсяна підставівиконавчого листа,виданого судом,який розглядавсправу яксуд першоїінстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

Розділ VII ЦПК України«Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Так, відповідно до положеньст. 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже,за загальнимправилом,передбаченим ЦПКУкраїни,у разіоскарження рішень,дій чибездіяльності державноговиконавця чиіншої посадовоїособи органуДВС абоприватного виконавцяпід часвиконання судовогорішення,ухваленого заправилами цивільногосудочинства, зазначена скарга може бути подана виключно сторонами виконавчого провадження (стягувач, боржник) та розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства.

Тобто право на звернення зі скаргою та порядок її розгляду пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства та його примусовим виконанням.

Вказані вимоги процесуального закону є чіткими, зрозумілими та не допускають їх розширеного тлумачення учасниками судового процесу чи судом.

Однак, суд першої інстанції залишив поза своєю увагою, що рішення суду у даній справі, яке набрало законної сили, примусовому виконанню не підлягає, а тому виконавчий лист у даній справі не видавався, відповідно виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 757/7507/17 не існує.

Натомість, з фактичних обставин справи вбачається, що виконавче провадження № 57842841 зпримусового виконаннявиконавчого листавід 15листопада 2018року,виданого Кіровськимрайонним судомм.Кіровограда відносноборжника ТОВ «Євролізинг Україна», бездіяльність державного виконавця у якому оскаржується скаржницею, було відкрите на примусове виконання судового рішення у справі № 404/8417/15-ц.

Зазначене не заперечується самою скаржницею, яка неодноразово вказувала на те, що не єстороною виконавчогопровадження № 57842841. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 зазначила: «Пред`явлення ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» у скарзі на дії та бездіяльність приватного виконавця ЛисенкаЮ.О. вимог у частині виконання наказів Господарського суду Дніпропетровськоїобласті від 06 грудня 2017 року № 904/7325/17, від 11 грудня 2017 року № 904/7327/17 здійснено поза межами цих справ, а тому судовий контроль за виконанням цих судових рішень не підлягає здійсненню в межах справи № 904/7326/17».

За положеннямист.59ЗУ «Провиконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Питання щодо власності на автомобіль скаржницею вирішено в судовому провадженні № 757/7507/17-ц.

Колегія суддів зауважує, що юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, зазначені вище положення національного законодавства та встановлені фактичні обставини, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, повертаючи скаргу, не дослідив також доводів скаржниці щодо порушення її прав державним виконавцем саме у даній справі.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставівикладеного,ухвала Кіровськогорайонного судум.Кіровограда від27вересня 2022рокупідлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність мотивації та обґрунтування висновків суду, справа розглянуто поверхнево, без жодного з`ясування та аналізу обставин викладених стороною.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, з огляду на те, що дане судове рішення апеляційної інстанції не є остаточним вирішенням спору по суті скарги на бездіяльність державного виконавця. При цьому, колегією суддів враховано правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369,374,379,381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районногосуду м.Кіровограда від27вересня 2022рокускасувати та направити справу №757/7507/17 до суду першої інстанції для продовження розгляду провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кузьмишина Едуарда Миколайовича.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...