Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1097/20
Провадження № 2/376/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участю секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», діючи через свого представника - Савіхіну А.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 07.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

У зв`язку з порушеннями взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за позичальником станом надень смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувалася заборгованість в розмірі 6357,31 грн, з яких 6357,31 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Разом з позичальником на час відкриття спадщини проживала ОСОБА_1 , яка є його спадкоємцем. Вона прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі і кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки вона не відмовилась від спадщини протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, відтак з неї слід стягнути заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 07.06.2011 року в розмірі 6357,31 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 115).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не визнає у повному обсязі (а.с.117).

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, дійшов висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 07.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9).

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 48).

У зв`язку з порушеннями взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за позичальником станом надень смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувалася заборгованість в розмірі 6357,31 грн, з яких 6357,31 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 87-95).

Як вбачається з відповіді Сквирської міської ради № 1120 від 08.04.2021 року станом на дату смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 121-124).

Тобто, на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_2 проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Як вбачається з претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України вих. №SAMDN8666 від 14.11.2018 року на адресу Сквирської районної державної нотаріальної контори АТ КБ «Приватбанк» вказав, що ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № б/н від 07.06.2011 року. Відповідно до умов укладеного договору Банк зобов`язався видати Позичальнику строковий кредит. Позичальник за договором прийняв на себе зобов`язання повністю погасити отриманий кредит і сплатити проценти за фактичний строк його використання. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши Боржнику кредит. Зобов`язання Боржником в повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим за ним перед Банком рахується заборгованість у розмірі 6357,31 грн.

На теперішній час Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У зв`язку з чим, АТ КБ «Приватбанк» просив у Сквирської районної державної нотаріальної контори: включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» у спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 6357,31 грн.; також просив повідомити чи звертались з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого Боржника; відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті Боржника, а також про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с. 128).

На претензію кредитора Сквирська районна державна нотаріальна контора Київської області надала відповідь №1914/2-14 від 08.12.2018 року щодо розгляду претензії та вказала що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 134).

15.07.2019 року АТ КБ «Приватбанк» направив ОСОБА_1 , як спадкоємцю за закону, лист-претензію вих. № SAMDN8666 з вимогою сплатити заборгованість за кредитном договором №б/н від 07.06.2011, укладеному між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , в розмірі 6357,31 грн (а.с. 56).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач вважає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачений статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Позивачем АТ КБ «Приватбанк» не подано, а судом в ході розгляду справи не здобуто жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого чи нерухомого майна та його вартості.

Таким чином, реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 21 серпня 2019 року в справі № 320/6489/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 333/2129/17, за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

Тобто, у спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, вартості майна, одержаного у спадщину.

У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

На сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог шляхом надання доказів є однією з основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_1 отримала у спадщину будь-яке майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а тому і не набула статусу спадкоємця, а відтак у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не підлягають до задоволення.

Судовий збір, що понесений позивачем при поданні позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 525, 526, 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у позові Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко