Справа № 177/309/22
Провадження № 2/177/36/23
У Х В А Л А

16.11.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ГУ Держгеокадастру в

Дніпропетровській області Тарана А.М.,

представника відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши в режимі відео конференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника позивача ПП «ВОСХОД» Прокопенка В.М. про постановлення окремої ухвали щодо адвоката Шпакової О.С. у цивільній справі за позовною заявою приватного підприємства «ВОСХОД» до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідков В`ячеслав Олександрович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, про визнання протиправними та скасування наказу, скасування державної реєстрації та визнання недійними договорів,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вказана цивільна справа.

Від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить надати оцінку діям адвоката Шпакової О.С., оскільки остання зловживає своїми процесуальними правами під час розгляду вказаної справи, не поважає учасників справи та суд, гальмує процес та розгляд справи, притягнувши її до відповідальності шляхом накладення стягнення.

Заява мотивована тим, що з початку 2022 року відбувається розгляд справи за позовом ПП «ВОСХОД». Позивач зазнає збитки через неможливість повною мірою користуватися власним майном, складом шлаку доменних відвалів, оскільки нерухомість перебуває на земельній ділянці, яка незаконним шляхом була поділена на п`ять окремих земельних ділянок, що перебувають у власності відповідача ОСОБА_8 . За час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_8 , адвокат Шпакова О.С. навмисно гальмує розгляд справи, зриває процес шляхом подання різноманітних клопотань: про відрядження, хворобу та перебування на лікарняному, перебування у відпустці, про відкладення судового розгляду через не ознайомлення з матеріалами справи, про проведення експертиз, витребування доказів, повернення до стадії підготовчого провадження, залучення доказів та уточнень до відзиву, залучення іншої сторони з боку інших відповідачів. Клопотання адвокатом Шпаковою О.С. подаються з пропущенням процесуальних строків. Адвокати відповідачів заважають справедливому процесу, подаючи докази, які не стосуються суті справи. Оскільки, на переконання представника позивача ОСОБА_1 , дії адвоката Шпакової О.С. містять ознаки зловживання процесуальними правами, представник позивача, у порядку ст. 262 ЦПК України, просить постановити щодо останньої окрему ухвалу.

Суд, ознайомившись із доводами представника позивача, викладеними у поданій заяві, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 262 ЦПК України, суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Верховний Суд в ухвалі від 16.06.2021 у справі № 753/6745/17 зазначив, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Окрема ухвала постановляється одночасно з ухваленням рішення в справі при вирішенні спору по суті.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що питання про постановлення окремої ухвали вирішується судом під час вирішення спору у разі наявності для того достатніх правових підстав та лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №438/610/14-ц (провадження №14-577цс19) вказано, що «постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки у їхній діяльності під час вирішення спору».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 755/15473/20.

Судом також враховується, що ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (п. 28 рішення від 02.12.2010 у справі № 16652/04 «Шульга проти України») і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі № 26976/06 «Мусієнко проти України»).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі 3 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Як визначено ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України, серед яких, право подавати докази, брати участь у судових засіданнях, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, тощо. Учасники зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Суд, з метою запобігання зловживання правами, активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. Обмеження чи позбавлення процесуального права повинно застосовуватися судом відповідно до принципу пропорційності.

Під час розгляду вказаної справи представником відповідача, адвокатом Шпаковою О.С. були реалізовані права, визначені ст. 43 ЦПК України. Тобто, користуючись правами, наданими процесуальним законодавством, представник ОСОБА_9 заявляла клопотання, надавала пояснення, подавала докази, відзив на позовну заяву та інш. При цьому, невиконання останньою процесуальних обов`язків, у тій мірі, яка б мала наслідком застосування заходів процесуального примусу, судом не встановлено.

Отже, твердження представника позивача про те, що представник відповідача ОСОБА_8 , адвокат Шпакова О.С. діяла з порушенням вимог ст. 44 ЦПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також Правил адвокатської етики, що перешкоджало здійсненню правосуддя і свідчило про неналежне виконання нею професійних обов`язків адвоката, нехтування та зловживання процесуальним правами, є помилковим.

Представником позивача ОСОБА_1 у заяві викладено його припущення та достатніх доказів зловживання адвокатом Шпаковою О.С. правами суду не надано.

Також, судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень процесуальних обов`язків представником відповідача ОСОБА_8 , адвокатом Шпаковою О.С.

З огляду на викладене, підстав для постановлення окремої ухвали судом не встановлено, у зв`язку з чим, клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-260, 262 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача приватного підприємства «ВОСХОД» Прокопенка Володимира Миколайовича про постановлення окремої ухвали щодо адвоката Шпакової О.С., - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 17.11.2023

Суддя: