Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1710/23
Провадження по справі № 4-с/514/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районнмй суд Одеської області у складі:

головуючого - судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяни Юріївни від 19 жовтня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №72824702,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2023 до Тарутинського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяни Юріївни від 19 жовтня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №72824702 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

Доводи скарги мотивовані тим, державний виконавець приймаючи рішення про закриття виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника не перевірив чи допускають правовідносини правонаступництво, не вжив заходів щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну боржника спадкоємцями та щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно з ухвалою суду від 07 листопада 2023 року вказану скаргу було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 15 листопада 2023 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

При цьому, ОСОБА_1 надав заяву про розгляд скарги без його участі, подану скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити з викладених у ній підстав.

Державний виконавець Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Т.Ю.причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду скарги та пояснень щодо скарги до суду не направила.

Відповідно ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягуюча, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, 11 травня 2023 року Тарутинським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення основного боргу за договором позики, згідно якого вимоги позивача були задоволені.

На виконання вказаного рішення, за заявою позивача були видані виконавчі листи.

19 вересня 2023 року начальником відділу Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івашинським Вячеславом Івановичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72824702 з примусового виконання виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області №514/3/23 від 11 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу.

Виходячи із копії постанови від 19 жовтня 2023 року, винесеної державним виконавцем Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяною Юріївною, виконавче провадження №72824702з примусового виконання виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області №514/3/23 від 11 травня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу, було закінчене у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть №4886 від 08 травня 2023 року).

Згідно з положеннями ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положеннями ст.447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до положень пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п.3 частини 1 та частиною 2 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

У даному конкретному випадку стягувач оскаржує постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України, зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Окрім того, положеннями ч.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу положень пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 зазначено, що у разі смерті фізичної особи-сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що у зазначеному виконавчому провадженнідержавним виконавцем не було направлено запитів щодо відкриття спадкової справи після смерті боржника ОСОБА_2 та не було отримано даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тобто боржника, його спадкоємцями.

Отже, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження виконавець прийняв її передчасно, не з`ясувавши наявність правонаступників у боржника, чим порушив вказані норми, тому постанова є неправомірною.

Згідно з нормами ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Виходячи зі змісту статті 451ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Протиправні дії державного виконавця, груба невідповідність його дій і рішень засадам виконавчого провадження й принципам здійснення професійної діяльності призвели до несправедливості виконавчого провадження як такого та своєю чергою тягнуть за собою протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена у межах виконавчого провадження № жовтня 2023 року.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.451 ЦПК України та встановлені порушення, суд вважає, що необхідно скасувати постанову державного виконавця Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяни Юріївни від 19 жовтня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №72824702.

За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 450, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяни Юріївни від 19 жовтня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №72824702 - задовольнити.

Постанову державного виконавця Тарутинського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхайленко Тетяни Юріївни від 19 жовтня 2023 року про закінчення виконавчого провадження №72824702 - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева