Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2023 року
Провадження № 2/521/4147/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.,
Учасники справи:
Представник ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 .
Представник ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає разом зі своєю сім`єю. ОСОБА_3 є власником квартири поверхом вище у тому ж будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у якій на даний час проживають особи, які орендують дану квартиру. Починаючи з 2012 року мешканці квартири відповідача неодноразово (систематично) здійснюють затоплення квартири, що підтверджуються актами від 14 вересня 2012 року, від 08 травня 2018 року, від 16 липня 2020 року, 23 липня 2020 року, 15 серпня 2020 року. Систематичність залиття та матеріальну шкоду можуть підтвердити сусіди, голова правління ОСМД, інженер, сантехнік, тощо, які зазначаються у вищезазначених Актах про залиття квартири. Позивач неодноразово зверталася до відповідача, мешканців квартири відповідача та сина відповідача, з проханням усунути причини залиття та ремонту ванної кімнати та вбиральні позивача. Відповідач та його син стверджували, що відремонтують ванну кімнату та вбиральню позивача, однак ніяких мір прийнято не було. Оскільки міри відповідачем так і не було прийнято, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою від 29 травня 2023 року поновлено представнику ОСОБА_3 ОСОБА_4 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року; прийнято заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, до свого провадження та призначено судове засідання на 13 червня 2023 року о 10 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 218 в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси.
09 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду заперечення, в яких просить заяву представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, у зв`язку із тим, що відповідно до матеріалів справи, відповідача було повідомлено про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання шляхом направлення повістки, про що свідчать поштові повідомлення. Окрім того, відповідач неодноразово спілкувалась з сином позивача, який обізнаний про обставини про залиття квартири позивача, та який неодноразово обіцяв виправити ситуацію, при цьому не прийняв жодних мір. Окрім того, відповідач та син відповідача також знали про наявне виконавче провадження, син відповідача після відкриття якого звернувся до позивача та обіцяв компенсувати грошові кошти. Окрім того, рішення було прийнято на початку 2021 року, більше 2 років тому, у відповідача був наявний час на подання заяви про перегляд заочного рішення, однак відповідач не скористався своїм правом. Окрім того, заяву подано особою без підтвердження повноважень, ордер відсутній в матеріалах справи.
Не відповідають дійсності обставини, на які посилається представник відповідача в заяві та жодних доказів до заяви додано не було, зокрема Акти підписано повноважними особами та свідками, завірені печаткою, зазначено причини залиття та наявні фотознімки. Не відповідає дійсності твердження представника відповідача, що до матеріалів справи не додано квитанцій про витрачені позивачем грошові кошти на ремонт, судову експертизу та витрати на правову допомогу. Всі копії квитанцій наявні в матеріалах справи.
З огляду на вищевикладене вбачається, що судом здійснювався виклик відповідача у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства України, чинного на день розгляду цивільної справи та ухвалення заочного рішення суду. Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду наведених вимог процесуального закону Відповідач не врахував, не надав нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Ухвалою від 13 червня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири скасовано, призначено підготовче судове засідання на 03 липня 2023 року о 13 годині 00 хвилин в залі судового засідання № 218 у приміщенні суду.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду клопотання, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати за надану правову допомогу у розмірі 6 500,00 гри. (шість тисяч п`ятсот) гривень.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду клопотання, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за отримання довідки від Гідрометцентру Чорного і Азовського морів у розмірі 1062,95 грн.
В судовому засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просила задовольнити позов у повному обсязі на підставі представлених доказів.
В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке.
Відповідачем по справі має бути належний відповідач, за вини якого здійснюється залиття квартир в будинку АДРЕСА_4 , а це саме КП ЖКС «Черьомушки» - підприємство, яке на протязі багатьох років, до ОСББ, займалось збиранням коштів з мешканців за СДТП та не зробило вчасно ремонт даху та вентиляційного каналу, через який при дощу й було затоплення квартир будинку.
Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.
Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
Відповідач не був присутнім, акти складені за його відсутності, при цьому комісії проводили огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивачки. Також, позивачкою не зазначено та не надані докази, що на обстеження її квартири запрошувався мешканець квартири на той момент відповідача, та представниками ділянки вчинялись будь-які дії щодо забезпечення присутності відповідача в таких обстеженнях та складані акти також таких відомостей не містять. Також відсутні висновки і рекомендації комісій про те, що необхідно зробити для відновлення та не зазначена дата залиття. З огляду на зазначене такий акт, складено з порушенням вимог пункту 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
Жодного разу відповідач не був запрошений бути присутнім при складанні актів.
Акт від 14.09.2012 р. - не запрошено відповідача, причина залиття безпідставно та без жодного доказу вигадана членами комісії.
Акт від 08.05.2018 р. - не запрошено відповідача, причина залиття безпідставно, без жодного доказу вигадана членами комісії, акт не затверджений начальником, відсутні висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити для відновлення та не зазначена дата залиття.
Акт від 18.11.2019 р. - дати виправлені та не зазначено «виправленому вірити», не запрошено відповідача, не зазначено й квартиру відповідача як винної особи, причина залиття безпідставно, без жодного доказу вигадана членами комісії, акт не затверджений начальником, відсутні висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити для відновлення.
Акт від 17.07.2020 р. - не запрошено відповідача, причина залиття безпідставно, без жодного доказу вигадана членами комісії, акт не затверджений начальником, відсутні висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити для відновлення, квартиру відповідача вказано печатним шрифтом в бланку акту, тобто наперед, ще до обстеження, визначено причину затоплення.
Акт від 24.07.2020 р. - не запрошено відповідача, причина залиття безпідставно, без жодного доказу вигадана членами комісії, акт не затверджений начальником, квартиру відповідача вказано печатним шрифтом в бланку акту, тобто наперед, ще до обстеження, визначено причину затоплення.
Акт від 15.08.2020 р. - не запрошено відповідача, причина залиття безпідставно, без жодного доказу вигадана членами комісії, акт не затверджений начальником, квартиру відповідача взагалі не вказано.
Отже, при складанні актів недотримано законодавчих норм щодо змісту та порядку складання акту про залиття.
Інших належних та допустимих доказів, що події сталася внаслідок дій (бездіяльності), умислу (необережності) відповідача, позивачем суду не надано.
Додані позивачкою до позовної заяви документи, такі як: акти та висновок експертного дослідження не є достатніми та належними доказами на підтвердження того факту, що саме відповідач є винним у затопленні квартири позивачки.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02 березня 2007 року за реєстровим номером 442 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 13847730 та дата 13 березня 2007 рік, технічним паспортом від 26 січня 2007 року. Згідно із копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17 вересня 2010 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_7 (дане прізвище зазначене у правовстановлюючих документах) на прізвище ОСОБА_8 . У вказаній квартирі позивач проживає разом зі своєю сім`єю.
ОСОБА_3 є власником квартири поверхом вище у тому ж будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ за номером 224852357 від 21 вересня 2020 року (згідно даної інформаційної довідки відповідач є власником квартири згідно договору купівлі-продажу від 27 липня 2007 року за реєстровим номером 1587, реєстраційний номер майна 18506175).
14 вересня 2012 року сталося залиття квартири позивача, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 14 вересня 2012 року з фотознімком. Згідно вказаного акту відбулося залиття ванної кімнати позивача мешканцями квартири відповідача.
За твердженням позивача, вона власними силами здійснила ремонт у розмірі 415,0 (чотириста п`ятнадцять) гривень, оскільки відповідач не виконав свої обіцянки щодо ремонту ванної кімнати.
08 травня 2018 року відбулося затоплення ванної кімнати та вбиральні позивача, що підтверджується Актом від 08 травня 2018 року з фотознімками. Після невдалих спроб вирішення питання про ремонтування ванної кімнати та вбиральні позивач власними силами здійснила ремонт у розмірі 3279 (три тисячі двісті сімдесят дев`ять) гривень на підставі акту виконаних робіт від 10 грудня 2018 року.
17 листопада 2019 року відбулося залиття квартири позивача, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18 листопада 2019 року з фотознімками. Після невдалих спроб вирішення питання про ремонтування ванної кімнати та вбиральні позивач власними силами здійснила ремонт у розмірі 3080 (три тисячі вісімдесят) гривень згідно акту виконаних робіт від 15 лютого 2020 року.
16 липня 2020 року відбулося затоплення ванної кімнати позивача, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 17 липня 2020 року з фотознімками.
23 липня 2020 року відбулося затоплення ванної кімнати та вбиральні позивача, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 24 липня 2020 року з фотознімками.
15 серпня 2020 року відбулося затоплення ванної кімнати та вбиральні позивача, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15 серпня 2020 року з фотознімками.
15 серпня 2020 року комісією у складі голови правління ОСМД «Рабіна 10/41», жителів квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 було проведено обстеження квартири з метою виявлення причин і розміру заподіяної ОСОБА_1 шкоди. Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15 серпня 2020 року кв. АДРЕСА_10 залиття відбулося внаслідок перепланування кладової та ванної кімнати, а саме перенесення ванної кімнати до кладової, встановлення раковини в неналежному місці, поверх електросистеми позивача, протікання труб у квартирі АДРЕСА_11 .
Згідно Акту огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено залиття вбиральні позивача. Також фотознімками з квартири відповідача, які були зроблені цього ж дня, вся ванна кімната та вбиральна затоплені.
Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири внаслідок останнього залиття позивач звернулася із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» з проханням провести будівельно-технічне експертне дослідження.
Позивач зверталася зі скаргою до керуючого компанії «Майстер» 21 листопада 2019 року з проханням прийняття відповідних мір, однак жодних дій прийнято не було.
20 серпня 2020 року було укладено договір № ED-2502-1-1588.20 про проведення експертного дослідження за заявою позивача на проведення будівельно-технічного експертного дослідження приміщення № 3 за № 4 квартири АДРЕСА_10 від 20 серпня 2020 року. Також експертом було здійснено візуально-інструментальне обстеження та фотофіксацію об`єкту дослідження за адресою АДРЕСА_4 . квартира АДРЕСА_12 .За результатами використаних вищезазначених актів та візуально- інструментальне обстеження приміщення судовим експертом визначено матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття приміщення туалету № 3 та ванної кімнати № 4 квартири АДРЕСА_10 . Відповідно до рахунку № ED-2502-1-1588.20 від 20.08.2020 року оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором № ED-2502-1-1588.20 про проведення експертного дослідження від 20.08.2020 р. становить 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Відповідач стверджував, що залиття квартир в будинку АДРЕСА_4 відбувається через те, що КП ЖКС «Черьомушки» не зробило вчасно ремонт криші та вентиляційного каналу, через який при дощу й було затоплення квартир будинку.
Згідно відповіді Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рабіна 10/14» 11.09.2023 року щодо неодноразового звернення ОСОБА_1 до ОСББ «Рабіна 1044» членами комісії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та керівником правління ОСББ «Рабіна 1044» ОСОБА_12 було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 . За результатами виходу членами комісії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та керівником правління ОСББ «Рабіна 10/14» Біляковою Р.В. було складено та підписано Акти про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18.11.2019 року, від 17.07.2020 року, 24.07.2020 року, 15.08.2020 року, 29.11.2020 року та 02.12.2020 року за адресою АДРЕСА_1 . Всі акти були завірені печаткою та підписані зазначеними особами особисто, із зазначенням причини затоплення.
За відповіддю ТОВ «Керуюча компанія «Майстер» від 14.09.2023 року 08.05.2018 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на звернення ОСОБА_15 було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із залиттям квартири сусідами зверху.
ТОВ «Керуюча компанія «Майстер» зверення ОСОБА_3 та мешканців квартири під АДРЕСА_11 щодо заливу атмосферними опадами (дощем тощо) квартири АДРЕСА_11 не надходили.
Гідрометереологічним центром Чорного та Азовського морів було надано в відповідь від 13 липня 2023 року № 921/10, в якій зазначено, що в період залиття квартири позивача 14 вересня 2012 року, 08 травня 2018 року, 17 листопад 2019 року, 16 листопада 2020 року, 23 липня 2020 року, 15 серпня 2020 року, 28 листопада 2020 року, 02 грудня 2020 року та період складання Акта від 14 вересня 2012 року, Актів про залиття, аварію, шо трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18 листопада 2019 року, 17 липня 2020 року, 24 липня 2020 року, 15 серпня 2020 року, 29 листопада 2020 року, в м. Одесі дощу (атмосферні опади) не було. Окрім 02 грудня 2020 року та 08 травня 2018 року.
12 жовтня 2023 року у судовому засідання було допитано свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила факт залиття квартири та була присутня при складанні акту про залиття.
Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду, вважає що затоплення квартири позивача сталось не з його вини, а позивачем не доведено свої вимоги належними та допустимими доказами.
Проте суд критично оцінює такі заперечення відповідача та зазначає таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 177 ЖК України, громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.
Таким чином, вказані норми законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володільцю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. А тому не виконання відповідачем даного обов`язку і становить неправомірність дій відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Позивач звернула увагу суду, що за власний рахунок здійснювала відновлення ремонту у ванній кімнаті та вбиральні. Оскільки позивач неодноразово здійснювала ремонт, однак не зверталася на той час до експерта за встановленням розміру матеріальної шкоди, вона додатково понесла грошові витрати у розмірі 9454 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні, що підтверджуються актами виконаних робіт.
Судом встановлено, що в результаті затоплення позивачу було завдано матеріальних збитків внутрішньому оздобленню квартири, у висновку експерта було досліджено характер пошкоджень, завданих затопленням та визначено вартість матеріальної шкоди, яка становить 2680,0 (дві тисячі вісімдесят грн 00 коп.) гривні.
Щодо стягнення шкоди, визначеної за позовом.
Завдання шкоди в розмірі 415,0 грн не підтверджено жодним доказом.
Щодо стягння 3279,0 грн згідно акту виконаних робіт (а. с. 25) та 3080,0 грн згідно акту виконаних робіт (а. с. 28), то суд виходить з того, що акт виконаних робіт не може розглядається як самодостатній доказ фактичності понесених витрат чи реальності виконаних робіт. Без наявності платежу чи інших доказів виконання робіт, навіть коректно оформлений акт виконаних робіт, сам по собі не є доказом реальності здійснення господарської операції.
За викладених обставин вказані суми матеріальної шкоди не підлягають стягенню.
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я тощо.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральніих чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому у відповідності до абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач посилається на те, що у зв`язку з тим, що мешканці квартири відповідача здійснювали систематичне залиття квартири позивача, окрім того, що погіршувався ремонт позивача та витрачалися кошти на його відновлення, у ванній кімнаті та вбиральні позивача виникла цвіль та грибок на стінах, у результаті чого почав хворіти молодший син Позивача ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , дата видачі 06 серпня 2015 рік.
У дитини починаючи з жовтня 2018 року з`явилися такі захворювання, як хронічний кашель, хрипи, голокружіння, нежить, алергічні реакції, тощо, які спричиненні саме грибком, який виник у зв`язку із залиттям квартири позивача, дані діагнози підтверджуються виписками з лікарень, особових карток хворого сина.
Позивач неодноразово вимушена була звертатися до алергологів для лікування сина, витрачаючи значні кошти та свій час, отримувала душевні переживання, що підтверджується квитанціями.
Безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку захворювання сина позивача з протиправними діями відповідача не встановлено.
При цьому суд вважає, що з врахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань (душевних та психічних), яких зазнав позивач, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, тривале знаходження в стані стресу та зниження якості проживання, небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану шкоду, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, достатнім та справедливим є відшкодування моральної шкодим в розмірі 2000,0 (дві тисячі) гривень.
Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат за проведення будівельно-технічного експертного дослідження слід зазначити таке.
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» в особі в.о. керівника Одеської філії Тімашової А.О. та експертом Кріві Катериною Вікторівною було укладено Договір № ED-2502-1-1588.20 про проведення експертного дослідження від 20 серпня 2020 року.
Відповідно до рахунку № ED-2502-1-1588.20 від 20 серпня 2020 року оплата за проведення експертного дослідження згідно із Договором № ED-2502-1-1588.20 про проведення експертного дослідження від 20 серпня 2020 року становить 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Тому з Відповідача слід стягнути оплату за проведення позивачем експертного дослідження у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Щодо позовної вимоги про відшкодування витрат за отримання довідки від Гідрометцентру Чорного і Азовського морів.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦП К України до витрат, пов 'язаних з розглядом справи, належать витрати пов язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та приведенням експертизи.
Позивачем понесено витрати у розмірі 1062,95 грн у звязку зі зверненням до Гідрометцентру Чорного і Азовського морів та отримання довідки щодо надання інформації про атмосферні опади (дощ, сніг) у м. Одеса, вид 13 листопада 2023 р. №921/10. До матеріалів справи було додано рахунок №244 від 10 липня 2023 року та квитанцію 9М54-Т9Н1-М4ЕС-96Х6 від 10 липня 2023 року.
Тому з відповідача слід стягнути оплату за отримання довідки від Гідрометцентру Чорного і Азовського морів у розмірі 1062,95 (одна тисяча щістдесят дві) гривні 95 копійок.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача понесених витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту першого та другого частини другої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи те, що позовні вимоги задолені частково (в розмірі 16 % від суми заявлених позвоних вимог), характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 3000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так як відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом ІІ Групи, то судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 10, 151, 177 ЖК України, статтями 16, 22, 23, 383, 1166, 1167, 1192 ЦК України, статтями 4, 11, 12, 13, 77, 79, 81, 141, 175, 177, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКППНОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ):
-на відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири - 2680,0 (дві тисячі вісімдесят грн 00 коп.) гривні;
-витрати за проведення будівельно-технічного експертного дослідження - 4500,0 (чотири тисячі п`ятсот грн 00 коп.) гривень;
-витрати за отримання довідки з Гідромедцентру Чорного і Азовського морів - 1062,95 (одна тисяча шістдесят дві грн 95 коп.) гривень;
-на відшкодування завданої моральної шкоди - 2000,0 (дві тисячі грн 00 коп.) гривень;
-витрати на правову допомогу - 3000,0 (три тисячі грн 00 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Витрати по оплаті судового збору в розмірі 1051,0 грн (одна тисяча п`ятдесят одна грн 00 коп.) компенсувати ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

СУДДЯ: В.К.Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 17 листопада 2023 року.