Справа № 309/1262/23
Провадження № 2-о/309/118/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Довжанин М.М.,

за участю секретаря судового засідання: Продан Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання (встановлення) факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2023року ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про визнання (встановлення) факту батьківства.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона проходила військову службу за контрактом і у жовтні 2018 року під час військової служби та перебуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 на бойовому злагоджені у Львівській області познайомилась з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також проходив військову службу за контрактом у даній частині. Між ними зав`язались близькі відносини. Під час відносин вони проживали як чоловік та дружина, орендувавши житло у м. Біла Церква, вели спільне господарство, мали спільних друзів та у двох їздили у гості до своїх батьків.

У липні 2019 вона дізналася про свою вагітність, строк якої був чотири тижні. Про вагітність заявниця розповіла ОСОБА_3 , однак останній стосунки продовжувати відмовився, а прийняття рішення щодо вагітності поклав на неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась їх спільна дитина ОСОБА_4 . Про народження доньки вона повідомила ОСОБА_3 , натомість, він відмовився приймати будь-яку участь у житті дитини.

Запис про батька дитини ОСОБА_4 у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув як військовослужбовець Збройних Сил України під час виконання своїх службових обов`язків. Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 за життя не підтримував з донькою ніяких відносин, не надав матеріальну допомогу, він все ж таки визнавав її своєю донькою. Так, він повідомив про це своїх батьків, зокрема батька ОСОБА_2 та свого рідного брата ОСОБА_5 .

Крім того, рідні ОСОБА_3 - батько ОСОБА_2 та брат ОСОБА_5 не заперечують, що їм було відомо про відносини ОСОБА_3 із нею ще до народження їх спільної доньки ОСОБА_4 .

Батько загиблого ОСОБА_2 після похорону сина ОСОБА_3 надавав онуці ОСОБА_4 через неї матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 погодився визнати ОСОБА_4 своєю онукою за результатами молекулярно-генетичної експертизи.

Встановлення факту батьківства їй необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та отримання компенсації у разі загибелі військовослужбовця.

Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 над донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, дану заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву про встановлення факту батьківства задовольнити з підстав, наведених у ній.

Представник заявниці адвокат Клунко О.М. подав через електронну пошту суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заяву ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив заяву про встановлення факту батьківства задовольнити з підстав, наведених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, через електронну пошту суду надав заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що з 2018 року по 2019 рік заявниця ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується заявою, поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 , фотознімками, доданими до заяви, показаннями свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 23, 24, 29, 30, 34, 35, 37-54).

За час спільного проживання з ОСОБА_3 заявниця завагітніла, але ОСОБА_3 , дізнавшись про вагітність ОСОБА_1 , продовжувати їх стосунки відмовився і прийняття рішення щодо майбутньої дитини поклав на заявницю.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дитина ОСОБА_4 . (а.с. 14).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю неповнолітньої є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_7 .

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом в складі військової частини НОМЕР_1 , та загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 при виконанні військового обов`язку щодо захисту України, що підтверджується сповіщенням Білоцерківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вих. № ВОБР/582 від 01.02.2023 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Білоцерківським відділом ДРАЦСу Білоцерківському районі Київської області 07 лютого 2023 року (а.с. 19, 22).

Факт батьківства померлого ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стверджується наступними доказами.

Наданими письмовими поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 , яким засвідчено, що померлий ОСОБА_3 приходиться йому сином (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14 лютого 2023 року). Останній раз він бачив сина 27-29 грудня 2022 року коли той приїжджав у відпустку. Саме тоді ОСОБА_8 повідомив йому, що у нього є донька ОСОБА_9 , 2020 року народження, про народження якої він дізнався у 2020 році від її матері ОСОБА_1 , з якою ОСОБА_8 зустрічався у 2018-2019 роках, а також син знав про вагітність ОСОБА_10 . Про ОСОБА_10 він знав раніше із розповідей ОСОБА_8 . Вони зустрічалися, а сама ОСОБА_10 проходила службу у військовій частині разом з сином. Про те, що у них народилася донька, ОСОБА_8 розповів йому лише у грудні 2022 року.(а.с. 23, 24).

Наданими письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , якими стверджено, що померлий ОСОБА_3 є його рідним братом. З ОСОБА_1 у його брата були близькі відносини. Вони познайомились, проходячи разом військову службу десь у 2019 році. ОСОБА_8 та ОСОБА_11 приїжджали до нього в гості у м. Дніпро. Вони також їздили до їх матері у м. Лисичанськ та до матері ОСОБА_10 в Закарпатську область. У 2020 році ОСОБА_8 розповів йому про їх спільну з ОСОБА_10 дитину ОСОБА_9 . Факт того, що то була саме його дитина, ОСОБА_8 визнав. (а.с.29, 30).

Наданими письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12 , з яких слідує, що вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проходили військову службу у військовій частині № НОМЕР_4 . У ОСОБА_13 та ОСОБА_3 були близькі відносини. У м. Біла Церква вони почали разом жити як чоловік та дружина на орендованій квартирі. Через якийсь час ОСОБА_10 завагітніла, про що вона сама розповіла. Також повідомила, що дитина від ОСОБА_8 . (а.с. 34, 35).

Фотографіями, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають разом у різних місцях та з яких можна зробити висновок про те, що вони перебувають у відносинах між собою та є щасливими (а.с. 37-54).

Крім того, за клопотанням заявниці ухвалою суду від 03 травня 2023 року було призначено в даній цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ.

З висновку експерта № СЕ-19/107/-23/4992-БД від 11.08.2023 року, який надійшов на адресу суду 31.08.2023 року, вбачається, що загиблий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Ймовірність даної події складає 99,%.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України № 591/6441/14-у від 16 травня 2018 року справа № 591/6441/14-ц зазначено, що «підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства відповідно до ст. 315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог, наданих стороною доказів та здобутих в ході розгляд справи доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання (встановлення) факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.