Провадження № 2-о/202/252/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Мариніна О.В.,

за участі секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факт перебування на утриманні, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка, мотивуючи свої вимоги тим, з 31.07.1982 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер. На момент смерті чоловіка, вони спільно проживали за місцем її реєстрації, вели спільне господарство на мали спільний бюджет. Оскільки розмір її пенсії значно менший за розмір пенсії чоловіка, вона знаходилась на повному його утриманні. Після смерті чоловіка, вона звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, але згідно відповіді від 05.07.2023 року у призначенні пенсії по втраті годувальника заявниці було відмовлено через те, що ОСОБА_1 не надано документ, виданий органом місцевого самоврядування про місце проживання разом з померлим чоловіком за однією адресою, оскільки чоловік був зареєстрований в іншій квартирі. У зв`язку з чим, просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка.

У судове засідання заявниця не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій просила слухати справу без її участі.

Представник заінтересовані особи у судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення, згідно яких зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління з заявою та документами щодо здійснення перерахунку пенсії (перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 75 від 05.08.2023 заявнику відмовлено в переведенні на пенсію в зв`язку з втратою годувальника, оскільки на підтвердження перебування на утриманні померлого чоловік, оскільки заявником надано Довідку № 3 від 26.06.2023, видану Обслуговуючим кооперативом Житловий кооператив № 396 про сумісне проживання з померлим. Оскільки, зазначений документ виданий не органами місцевого самоврядування, як передбачено п. 2.11 Порядку № 22-1, він не може бути прийнятий як документ, що підтверджує факт перебування на утриманні. Просив розглянути справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, заперечень на заявлені вимоги не висловив.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності зі ст. 293 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні, тощо; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.1982 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 31.07.1982 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 809.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону, - довічно.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії в разі втрати годувальника, після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 75 від 05.08.2023 заявнику відмовлено в переведенні на пенсію в зв`язку з втратою годувальника, оскільки на підтвердження перебування на утриманні померлого чоловіка, заявником надано документ про спільне проживання, виданий не органами місцевого самоврядування, як передбачено п. 2.11 Порядку № 22-1.

Заявниця не має іншої можливості одержати документ, який засвідчує факт перебування на утриманні чоловіка, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду.

Згідно довідки голови кооперативу ОСОБА_4 . ОСОБА_1 з 07 квітня 1988 року проживала спільно із своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 , а з жовтня 2002 року вони спільно проживали у квартирі АДРЕСА_2 .

Актом ОК ЖСК № 396 16.05.2023 № 745 свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засвідчили, що заявниця проживала разом із чоловіком по АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідок розмір пенсії ОСОБА_1 в період з 25.01.2022 по 23.12.2022 становить 2498 грн., в той час як розмір пенсії її чоловіка ОСОБА_2 в період з 09.12.2022 року по 10.03.2023 року становив близько 12100 грн.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 , перебували у зареєстровану шлюбі з 31.07.1982 року, разом проживали по день смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому розмір пенсії померлого значно перевищував розмір пенсії його дружини заявниці ОСОБА_1 , а допомога, яку надавав заявниці чоловік була постійним і основним джерелом засобів до існування, яку вона втратила зі смертю чоловіка.

Викладене свідчить про перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка, що є підставою для задоволення заяви.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню, тому що від встановлення факту залежить реалізація позивачем права на отримання пенсії, розмір якої є вищим, ніж розмір отримуваної нею, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 263-268, 315, 319, 352 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 листопада 2023 року.

Суддя О. В. Маринін