Справа № 212/6062/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «173 квартал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Криворізька міська рада про скасування рішень та визнання акту недійсним, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «173 квартал» звернулося в листопаді 2022 року до суду з позовною заявою з вимогами: 1) визнати недійсним Акт приймання передачі нерухомого майна від 10.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП»; 2) скасувати рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Ганни Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43787990 від 31.10.2018; 3) скасувати запис про про державну реєстрацію права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно на 3/10 частки споруди за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 30760662 за ОСОБА_1 , здійснений 11.08.2010 на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23.04.2020 у справі №2-1039/2010; 4) стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «173 квартал» понесеня ним судові витрати.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником 3/10 частин Споруд є ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП». Відповідачем в супереч приписам законодавства, а саме рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2010 у справі №2-1039/2010, було визнано право власності на споруду: зокрема за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, яке складається 3/10 частини нежитлового приміщення одноповерхової споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на 3/10 частки споруди ОСОБА_1 зареєструвала 10.08.2010.
Вказане рішення було оскаржено та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2011 скасовано і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2012 позовну заяву залишено без розгляду.
Таким чином дії ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП» порушують права ТОВ «173 квартал», як землекористувача Земельної ділянки.
Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи.
Ухвалою від 28.11.2022 позовна заява залишена без руху, надано час для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 12.12.2022 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
16.02.2023 за клопотанням представника Криворізької міської ради підготовче засідання відкладено.
Ухвалою суду від 13.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник Криворізької Міської ради скористались правом надання пояснень в яких зазначили свою позицію по справі та просили ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства, справу розглядати без їх участі.
Представник позивача адвокат Лозицький О.П. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», ОСОБА_1 до судового засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, правом надання відзиву на позов, чи письмових пояснень не скористались, будь яких клопотань на адресу суду від них не надходило. Ухвалою суду від 10.04.2023 вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Суд, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Рішенням Криворізької міської ради № 3196 від 22.04.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 , вилучення, розірвання договорів оренди та надання їх в оренду для розміщення торговельного комплексу із зупинкою громадського транспорту «173-й квартал»», товариству з обмеженою відповідальністю «173 квартал» було передано в оренду дві земельні ділянки загальною площею 0,0754 га (а.с.14-15).

На підставі зазначеного рішення між Криворізькою міською радою та ТОВ «173 квартал» 25.05.2009 було укладено договори оренди: - земельної ділянки площею 0,0379 га, кадастровий номер :04:447:00029, договір зареєстровано у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 20.07.2009 №06; - земельної ділянки площею 0,0375 кв.м., кадастровий номер :04:447:00030; договір зареєстровано у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 20.07.2009 №05. В пункті 3 цього договору зазначено, що на земельній ділянці знаходиться тимчасова споруда торговельного комплексу (а.с. 16-24).

Земельні ділянки надано ТОВ «173 квартал» для будівництва торговельного комплексу із зупинкою громадського транспорту «173-й квартал».

На земельній ділянці площею 0,0375 га, кадастровий номер :04:447:00030, побудовано торговельний комплекс, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 ( а.с. 24,30).

Договір оренди земельної ділянки № 05 було поновлено декілька раз, останнього разу - рішенням Криворізької міської ради від 24.05.2018 №2018145: термін дії до 20.07.2020. (а.с. 26-29).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2010 у справі № 2-1039/2010 було визнано за громадянами право власності на нерухоме майно, а саме: за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, яке складається з 3/10 частини нежитлового приміщення одноповерхової споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно, яке складається з 2/10 частини нежитлового приміщення одноповерхової споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38-41).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2011 рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2010 скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2012 позовну заяву було залишено без розгляду (а.с. 42-45).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності 3/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності вказано: рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2010, справа №2-1039/2010 ( а.с.49).

Державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності 3/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», підставою виникнення права власності вказано: акт приймання-передачі нерухомого майна виданий 10.08.2018, видавник: сторони: ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2020. (а.с. 33-34).

Згідно інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 09.08.2018: ТОВ ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», зареєстроване 03.08.2018, засновниками (учасниками) юридичної особи є ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду -50000.00грн, ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду -50000.00 грн. (а.с.48).

Згідно інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 28.08.2019: ТОВ ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», внесені зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані за змінами в установчих документах, зазначено засновником (учасником) юридичної особи є ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду -100000.00грн, який є керівником підприємства (а.с.47).

Рішенням Криворізької міської ради від 27.10.2021 № 879 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СУ ГРУП», громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на розміщення існуючої споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал» за адресою: АДРЕСА_1 розміром 0,0292 га (а.с.36-37).

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (частина 2 статті 16 ЦК України).

За змістом частин 2, 3 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що реєстрація права власності була здійснена державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною 11.08.2010, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2010 у справі № 2-1039/2010, яке було скасовано ухвалою ВССУ.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

В прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, державний реєстратор Прокопович Ганна Михайлівна порушила вищенаведені норми чинного законодавства, здійснила державну реєстрацію права власності 11.08.2010, на 3/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі скасованого рішення суду.

Враховуючи вищенаведені порушення, допущенні державним реєстратором, позовні вимоги в цій частині скасування рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Г.М. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, за ОСОБА_1 незаконно зареєстроване право приватної власності на не нерухоме майно на 3/10, до якої входять: приміщення №1, площею 26,5 кв.м., приміщення №2, площею 11,0 кв.м., приміщення №3, площею 2,4 кв.м, що складає 39,9 кв.м., загальної площі, одноповерхової спорудиторговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а тому необхідно скасувати державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Згідно зі ст. 18 зазначеного Закону за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру прав відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником.

Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні належності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта.

Фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно.

Також законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Тобто державна реєстрація права власності на земельну ділянку є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права, але самостійного значення для підстав виникнення права власності вона не має.

Таким чином, державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, користування за обов`язкової наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення цього права.

Враховуючи, що державна реєстрація права власності за вище вказаним нерухомим майном за відповідачем не підлягала реєстрації, державна реєстрація права приватної власності на цей об`єкт підлягає скасуванню.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Тобто ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Вказане узгоджується з правовою позицією постанови КГС ВС від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19, відповідно до якої чинна редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи вищезазначені вимоги Закону та судової практики, одночасно з скасуванням державної реєстрації права підлягає припиненню право приватної власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем.

Щодо визнання недійсним актів приймання передачі нерухомого майна:

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 - учасник ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП» передала право власності на 3/10 частки споруди, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку актам приймання-передачі нерухомого майна, слід дійти висновку про те, що акт приймання-передачі майна до складу статутного фонду є правочином, який підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки - набуття та припинення права власності на нерухоме майно.

Отже, двосторонній акт у даних правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін даного двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків, а тому у даних правовідносинах саме оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України), є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 29.04.2015 зі справи № 903/134/13-г.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За нормами частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції згідно положень ЦК України наділені не лише сторона (сторони) такого правочину, але й інші, треті особи, які не є сторонами такого правочину, однак мають статус «заінтересованих осіб», тобто які на час розгляду справи судом не були стороною правочину, не мають права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендують на те, щоб майно в натурі було передано їм у володіння.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає у тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи, щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 не набула права власності на спірне майно за судовим рішенням, оскільки рішення суду було скасовано, а тому реєстрація права власності на підставі скасованого рішення суду є незаконною.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не мала права на відчуження цього майна на користь товариства.

Узагальнюючи все вище наведене суд прийшов до переконання про повне задоволення позовних вимог.

Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 7443,00 гривні, судового збору (а.с.10).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах, тобто по 3721,50 гривень з кожного з них відповідно.

На підставі викладено, керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «173 квартал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Криворізька міська рада про скасування рішень та визнання акту недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна від 10.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП».

Скасувати рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Ганни Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43787990 від 31.10.2018 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно на 3/10 частки спорудим за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 30760662 за Матимеш ЛідієюМихайлівною, здійснений 11.08.2010 на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23.04.2010 у справі №2-1039/2010.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «173 квартал» судовий збір у розмірі 7443 гривні 00 копійок, в рівних частинах по 3721 гривні 50 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «173 квартал», , юридична адреса: м. Кривий Ріг вул. Толбухіна,18а/п.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ЕР СІ ГРУП», , юридична адреса: м.Кривий Ріг, пр.Гагаріна, 47А

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Криворізька міська рада, , юридична адреса: м.Кривий ріг, пл.Молодіжна, 1

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 12.04.2023.

Суддя: Н. М. Ваврушак