Справа №345/3730/23
Провадження № 2/345/1010/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання позовну заяву Комунального підприємства "Калуська енергетична Компанія" Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що КП "Калуська енергетична Компанія" Калуської міської ради надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і теплопостачання, керуючись Статутом, рішеннями №800, №801 від 13.09.2021 року Калуської міської ради, Розпорядженням міського голови №344/р від 01.11.2021 року та Законами України.

В житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , наявні відповідні комунацікації, які забезпечують безперервне надання комунальних послуг. В результаті фактичного надання споживачу вище обумовлених послуг та користування ними, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по надання, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг.

У випадку відсутності приладів обліку у споживачів КП "Калуська енергетична Компанія" застосовує науково-обґрунтовані норми споживання норми водоспоживання населенням міста Калуша, а саме у розмірі 210 літрів на одну особу на добу. Таким чином, у зв`язку із відсутністю приладу обліку за адресою АДРЕСА_1 , нарахування здійснюється по норма споживання на одну особу. За даною адресою кількість зареєстрованих осіб становить 2.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №293 затверджені тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які діяли з 01.11.2021 по 01.01.2023 та становили: з централізованого водопостачання 13,30 грн. за 1 куб. м (з ПДВ); з централізованого водовідведення 16,36 грн. за 1 куб. м (з ПДВ). Плата за абонентське обслуговування на одного абонента в місяць для комунальних послуг, що надавалися споживачам КП «Калуська енергетична компанія», становили: послуги з централізованого водопостачання 7,66 грн. з ПДВ; послуги з централізованого водовідведення 8,50 грн. з ПДВ; послуги з постачання теплової енергії 30,70 грн. з ПДВ.

Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.12.2022 року №305 було встановлено нові тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які були введені в дію з 01 січня 2023 року та становлять: з централізованого водопостачання 18,96 грн. за 1 куб. м (з ПДВ); з централізованого водовідведення 19,46 грн. за 1 куб. м (з ПДВ). Водночас, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №294 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2021-2022 рр.» (надалі Рішення №294) були встановлені наступні тарифи на теплову енергію:для потреб населення 1810,74 грн/Гкал з ПДВ; тариф на теплову енергію 2199,99 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1776,02 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії власним споживанням 404,57 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 19,40 грн/Гкал (без ПДВ).

Проте, п. 3 рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 25.10.2022 №242 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії, Комунальному підприємству «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2022-2023 рр.» вирішено КП «Калуська енергетична компанія» застосувати тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на рівні тарифу, що застосовується до споживачів станом на 24.02.2022 року: для потреб населення 1508,95 грн/Гкал (без ПДВ), встановлений рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.08.2020 №170 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Водотеплосервіс» Калуської міської ради». Таким чином, тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання застосовується аналогічний рішенню №294.

Виконуючи свій обов`язок КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради як виконавцем житлово-комунальних послуг, надавалося споживачу систематично, безперебійно, у повному обсязі комунальні послуги, згідно законодавчо визначених норм. Боржник жодного разу не звернувся із заявою про не проживання чи з претензією про неякісні послуги чи їх відсутність, що мало б правову підставу на зменшення вартості спожитих послуг.

У зв`язку із не сплатою боржником фактично спожитих послуг, станом на сьогоднішній день у відповідача утворився борг перед КП «Калуська енергетична Компанія» в загальній сумі 24 785,45грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо неналежного виконання умов договору. Однак відповідачем не було виконано вимогу про сплату заборгованості. Даний факт свідчить про недобросовісне ставлення боржника до виконання власних зобов`язань. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за комунальні послуги в сумі 24 785,45грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 08.08.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка подала відзив на позов (а.с. 33-34). Вважає вимоги позивача необґрунтованими. Зазначає, що між відповідачем і позивачем ніколи не існувало жодних договорів про надання послуг. Стягувач повинен довести як факт, так і розмір наданих послуг. В позові зазначено, що позивач виходив з надання послуг на 3 осіб. З долученої виписки по особовому рахунку, яка вже стосується квартири відповідачки №137 вбачається, що нарахування позивач проводить по кількості на 2 чоловік за холодну воду та водовідведення. Невідомо звідки позивач взяв такі дані, оскільки вони необґрунтовані і нічим не підтверджені. Відповідачка проживає одна. Лічильники на водопостачання в неї відсутні. Тобто позивач мав провести нарахування на одну особу. Відповідач вважає, що розмір оплати за водопостачання, водовідведення та абонентської плати за обслуговування має бути меншим в два рази і за період з 11.2021 року по 07.2023 року мав складати не більше 4273,81 грн.

Щодо нарахування за теплопостачання, то відповідач зазначає, що в опалювальний сезон 2021-2022 років відбувся порив на комунікаціях, а саме прорвало стояк, що забезпечував теплопостачання половини квартири. А тому позивач не міг фактично надавати відповідачці послуги з теплопостачання в частину приміщень (кухню та одну з кімнат). Отже, фактично послуга з теплопостачання надавалася і могла надаватися лише на половину квартири, тобто площа для розрахунку складає не 64,2 кв.м., а половину. Тобто і розмір оплати за фактичне теплостачання є меншим вдвічі, а саме 11 102,35 грн. за теплопостачання + 307,90 грн. абонплата за обслуговування з поставки.

Також відповідач зазначає, що публічний типовий договір від 21.03.2022, на який посилається позивач, діє з квітня 2022 року, тому вимога про сплату боргу за період 11.2021-03.2022 є безпідставною, оскільки даний договір не може мати зворотної дії у часі. У зв`язку з цим, відповідач просить в задоволенні позову частково відмовити, зменшивши розмір стягнення заборгованості у відповідності до наведених нею перерахунків.

Представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.75-78), заперечує щодо наведених у відзиві тверджень. Наголошує, що відповідачка жодного разу не звернулася із заявою про не проживання осіб в будинку чи з претензією про неякісні послуги чи їх відсутність, що мало б правову підставу на зменшення вартості спожитих послуг. Споживач, щомісячно отримуючи рахунки за надані послуги, жодного разу не звернувся із заявою про невідповідність нарахування щодо кількості зареєстрованих осіб, хоча такий обов`язок покладається на останнього. У зв`язку із цим КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради правомірно проводила нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на кількість 2 осіб, так як вузол обліку за даною адресою не встановлено.

Також представник позивача наголошує, що зі сторони КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради послуга з централізованого теплопостачання надавалася в повному обсязі без будь-яких порушень. Позивач не несе відповідальності за виникнення поривів у внутрішньо будинкових системах. Тому просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач своїм правом подати заперечення не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Судом установлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання,водовідведення та постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 .

За період з 01.11.2021 року по 31.07.2023 року за вказаною квартира значиться заборгованість на загальну суму 24 782,45 грн., а саме: за постачання теплової енергії 22204,70 грн., водопостачання 771,52 грн., абонентське обслуговування з постачання теплової енергії 307,90 грн., абонентське обслуговування з водопостачання 20,80 грн., водовідведення 1456,53 грн., абонентське обслуговування з водовідведення 21,00 грн.

Статтями 7 та 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язком виконавця є - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМ України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 24.01.06 р. № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №174345 від 07.08.2023 року (а.с.28) вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Факт реєстрації у даній квартирі не заперечується відповідачем.

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином згідно із зазначеними вище нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022) надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічний висновок щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 904/7183/17 та в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16.

З урахуванням вищенаведеного, хоч договір про надання послуг з водопостачання, водовідведення та теплопостачання між сторонами не укладався, водночас житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, а тому між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Крім того з виписки КП «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради за період з 01.11.2021 року по 31.07.2023 року по боржнику ОСОБА_1 вбачається, що вона частково здійснювала оплату за надані послуги, що свідчить про визнання нею факту надання житлово-комунальних послуг (а.с.8-9).

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, за змістом ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Так, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №293 (надалі Рішення №293) затверджені тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які діяли з 01.11.2021 по 01.01.2023 та становили:

-з централізованого водопостачання 13,30 грн. за 1 куб. м (з ПДВ);

-з централізованого водовідведення 16,36 грн. за 1 куб. м (з ПДВ).

Плата за абонентське обслуговування на одного абонента в місяць для комунальних послуг, що надавалися споживачам КП «Калуська енергетична компанія», становили:

- послуги з централізованого водопостачання 7,66 грн. з ПДВ;

- послуги з централізованого водовідведення 8,50 грн. з ПДВ;

- послуги з постачання теплової енергії 30,70 грн. з ПДВ.

Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.12.2022 року №305 (надалі Рішення №305) було встановлено нові тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які були введені в дію з 01 січня 2023 року та становлять:

-з централізованого водопостачання 18,96 грн. за 1 куб. м (з ПДВ);

-з централізованого водовідведення 19,46 грн. за 1 куб. м (з ПДВ).

Водночас, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №294 « Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2021-2022 рр.» (надалі Рішення №294) були встановлені наступні тарифи на теплову енергію:

- для потреб населення 1810,74 грн/Гкал з ПДВ:

- тариф на теплову енергію 2199,99 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1776,02 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії власним споживанням 404,57 грн/Гкал (без ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії 19,40 грн/Гкал (без ПДВ).

П.3 рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 25.10.2022 №242 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії, Комунальному підприємству «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2022-2023 рр.» вирішено КП «Калуська енергетична компанія» застосувати тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на рівні тарифу, що застосовується до споживачів станом на 24.02.2022 року: для потреб населення 1508,95 грн/Гкал (без ПДВ), встановлений рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.08.2020 №170 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Водотеплосервіс» Калуської міської ради».

Таким чином, тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання застосовується аналогічний рішенню №294.

Законом України від 10 січня 2002 року № 2918-111 «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», зокрема положеннями статті 41 передбачено, що облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно доп.п.11,21 Постанови №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», яка діяла до 02 лютого 2022 року, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а уразі його відсутності (несправності) за нормативами нормами) споживання у таких випадках: уразі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); уразі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню,з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

При цьому у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №179 від 15.04.2014 року норма споживання для жилих будинків з водопроводом, каналізацією та ваннами з водонагрівачем і багатоточковим водозабором у приватних малоквартирних та багатоквартирних будинках становить 210 літрів на одну особу на добу.

З виписки з особового рахунку за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що розрахунок боргу за надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення проведений позивачем з урахуванням вищевказаних Правил та були застосовані тарифи, які затверджені в установленому законом порядку. У зв`язку із відсутністю приладу обліку нарахування здійснюється по нормі споживання на одну особу. При цьому враховано, що у даній квартирі зареєстровано 2 особи, а тому нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення здійснено по нормі споживання на 2 осіб.

Щодо покликання відповідачки, що нарахування проведено неправильно, оскільки вона фактично проживає у квартирі сама. Згідно акту від 28.08.2023 року, складеного ОСББ «Незалежність К» в присутності свідків (а.с.37), за адресою АДРЕСА_1 більше трьох років фактично проживає одна особа ОСОБА_1 ; інші зареєстровані в даній квартирі особи ( ОСОБА_2 ) в житлі не проживають більше трьох років.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого суб`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадку та порядку, передбачених договором або законом.

Відповідачкою суду не надано жодних доказів того, що вона повідомляла КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради про те, що зареєстрований у квартирі в АДРЕСА_1 споживач ОСОБА_2 фактично не проживає за вказаною адресою. Тобто відповідачкою не було виконано обов`язку, передбаченого п.11 ч.2 ст.7 Закону України ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року № 630 передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Доказів того, що відповідачка зверталася до позивача із заявою про проведення відповідного перерахунку, матеріали справи не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку, що нарахування за послуги з водостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо заборгованості за надання послуг з теплопостачання.

Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно пункту 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Згідно пункту 24 Правил № 830 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно пункту 28 Правил № 830 споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно пп. 13 п. 44 Правил № 830 споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

З 25 січня 2019 року набула чинності Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.

Відповідно до розділу ІІ Методики (у редакції, чинній до 28 січня 2022 року) визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопф.с), здійснюється згідно з розділом V цієї Методики. Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Згідно розділу ІІ Методики (у редакції, чинній з 28 січня 2022 року) визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.

Розділом шостим «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82 передбачено, що втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок боргу за надані відповідачу послуги з теплопостачання проведений позивачем з урахуванням вищевказаних Правил та Методики та були застосовані тарифи, які затверджені в установленому законом порядку.

Щодо тверджень відповідача про те, що в опалювальний сезон 2021-2022 років відбувся порив на комунікаціях, прорвало стояк, тому за адресою АДРЕСА_1 була можливість користуватися послугами теплопостачання тільки в половині квартири, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В порядку ч. 5-7 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Порядок оформлення претензій споживачем передбачений Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. А саме п.п.55-58 вказаних Правил передбачено, щоу разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145.

Виконавець зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. У разі неприбуття виконавця в установлений строк або необґрунтованої відмови виконавця підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем та не менш як двома споживачами, які проживають (розташовані) у сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю рекомендованим листом.

Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Виконавець зобов`язаний повідомити у десятиденний строк споживачеві про вжиті за результатами задоволення його претензії заходи.

Аналогічні положення містяться і в Законі України «Про житлово-комунальні послуги». А саме Ч.6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Водночас відповідачкою не надано суду жодних доказів про ініціювання нею такого характеру звернення до позивача з приводу складання відповідного акта, що свідчив би про неналежне надання або ненадання послуг виконавцем їй як споживачеві у спірний період.

Наданий відповідачкою акт від 05.09.2023 року, складений ОСББ «Незалежність К» в присутності свідків-сусідів (а.с.39) суд визнає недопустимим доказом, оскільки обставини відсутності опалення в квартирі, а також надання житлово-комунальних послуг неналежної якості підтверджуються засобами доказування, визначеними ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» - місцева (розподільча) теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Відповідно до змісту п. 22 Правил, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення ЦО до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином позивач виконує свої зобов`язання щодо надання послуг ЦО відповідачеві, а остання зобов`язана оплачувати надані послуги. У разі наміру відповідача як споживача відмовитись від послуг позивача з ЦО, вона не позбавлена можливості у передбачений законом спосіб провести відключення належного їй приміщення від мережі теплопостачання. Зазначена вище правова позиція висловлена ВС України у справі № 6 -1706цс15 і відповідно до вимог ст. 360 - 7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

З матеріалів справи слідує, що заборгованість відповідачки перед позивачем за період з 01.11.2021 року по 31.07.2023 року становить 24782,45 грн. Жодних належних доказів на спростування здійсненого позивачем розрахунку відповідачкою не надано.

Згідно ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення в розмірі 24 782,45грн. підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с.6).

На підставі викладеного, ст. ст. 7, 8, 9, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ст. 162 ЖК України,ст.ст.526 ЦК України, керуючись ст.ст. 76, 77 ,81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства "Калуська енергетична Компанія" Калуської міської ради 24782 (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 45 копійок заборгованості за надані послуги та 2684,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2023 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ