справа № 441/2240/21
УХВАЛА

09 листопада 2023 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

при секретарі: Тягло Л.В.

за участі скаржника - ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2

представника стягувача - ОСОБА_3

державного виконавця: Панчишина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Панчишина Володимира Романовича про відкриття виконавчого провадження ВП 72382784 від 31.07.2023 року,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернулася до суду із скаргою, у якій просить визнати незаконною постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Панчишина Володимира Романовича про відкриття виконавчого провадження ВП 72382784 від 31.07.2023 року. Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 року затверджено мирову угоду у справі № 441/2240/21 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , умовами якої визначено, що той з батьків (сторін), з ким безпосередньо перебуває спільна дитина зобов`язується дбати про стан здоров`я дитини та, у разі захворювання дитини, зобов`язується у 2 денний термін ставити до відома іншого з батьків про будь-які погіршення стану здоров`я дитини та на вимогу іншого з батьків надавати копії медичних висновків чи обстежень дитини та передавати медичну картку дитини іншому з батьків, з ким проживає дитина. Окрім того сторони зобов`язались піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток спільної дитини, готувати її до самостійного життя, ставитись з повагою до спільної дитини та один до одного. Водночас 27.03.2023 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 , що у їхнього сина видалятимуть аденоїди хірургічним шляхом за відсутності її згоди. Жодних медичних документів на підтвердження необхідності цього ОСОБА_4 їй не надав. Надалі в квітні 2023 року вона звернулась у медичний центр для отримання результатів аналізів, де виявила, що у дитини на час оперативного втручання був підвищений вміст глюкози у крові у 40 разів. 25.04.2023 року вона повторно провела аналізи сину ОСОБА_5 , після чого знову було встановлено підвищений рівень вмісту глюкози у його крові, а тому він був негайно госпіталізований у реанімаційне відділення, де в подальшому у нього було виявлено цукровий діабет. За результатами лікування 10.07.2023 року ОСОБА_5 визнано дитиною з інвалідністю та видано відповідне посвідчення, у якому законним представником вказано її. Після цього ОСОБА_4 почав вимагати у неї надати контакти лікаря та документи, які стосуються інвалідності сина. Вважає, що посвідчення дитини з інвалідністю належить виключно їй та жодних підстав надавати таке ОСОБА_4 у неї немає. Медичний висновок про дитину з інвалідністю до 18 років був скерований Львівською клінічною лікарнею на Залізничному транспорті до відділу соціального захисту Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в той час як «Історія розвитку дитини» (медична картка сина) дійсно зберігається у неї, однак стягувач не висловлював бажання її отримати. 27.07.2022 року ОСОБА_4 звернувся до Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою з приводу невиконання п. 4 мирової угоди та на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2023 року державним виконавцем Панчишином В.Р. відкрито виконавче провадження. Вважає дії виконавця незаконними, оскільки останній не перевірив, чи наявні у неї запитувані стягувачем документи, чи просив він про їх надання та чи отримувала вона таку вимогу. За наведеного просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні заявник та її представник скаргу підтримали з мотивів, викладених у скарзі. Додатково пояснили, що зробили копію «Історія розвитку дитини», яку можуть надати ОСОБА_4 .

Представник Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Панчишин В.Р. відповідно до довіреності від 28.04.2023 року у судовому засіданні проти скарги заперечив, заначив, що його дії відповідають вимогам закону України «Про виконавче провадження» та іншим нормативно-правовим актм, до відкриття виконавчого провадження жодних виконавчих дій він вчинити не міг, як і проводити будь-яких перевірок, а тому просив у скарзі відмовити.

Представник стягувача у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила з тих мотивів, що на виконання умов укладеної між сторонами мирової угоди, яка затверджена ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_1 про надання йому медичної карти та копій медичних документів (висновків та обстежень) за весь період захворювання сина. Однак вказані документи ОСОБА_1 не надала, більше того, вона подала до медичних установ, де лікувався син, письмову заяву, у якій заборонила надавати йому будь-які документи про стан здоров`я дитини, а тому стягувач був змушений звернутись до Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) із заявою про примусове виконання даної вимоги. Вважає дії виконавця такими, що гуртуються на вимогах Закону України. Також зазначила, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2023 року державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Панчишином В.Р. було надано строк у 10 днів для добровільного виконання рішення суду, однак у вказаний строк остання не виконала даної вимоги. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши матеріали скарги, дослідивши долучені до них докази, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 року затверджено мирову угоду у справі № 441/2240/21 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за наступних умов: 1. Сторони досягли згоди, що їхня спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту підписання Мирової Угоди і до досягнення повноліття проживатиме з кожним з батьків рівними проміжками часу (загалом по 6 місяців щороку з кожним із батьків), тобто встановлюється рівна опіка батьків над дитиною, з визначеними умовами цієї Угоди порядком та періодичністю. 2. Сторони домовились, що у разі зміни фактичного місця проживання когось з батьків з дитиною, на термін більше трьох тижнів, сторони зобов`язані за 3 (три) дні до зміни місця проживання дитини письмово повідомити іншого з батьків із зазначенням точної адреси місця проживання дитини та зазначенням засобів зв`язку з дитиною. 3. Батьки досягли згоди щодо рівної спільної опіки над дитиною і підписанням цієї Угоди засвідчують своє волевиявлення щодо наступного порядку та періодичності проживання дитини з кожним з батьків, що загалом має становити рівний проміжок часу з кожним (по 6 місяців щороку з кожним), а саме: 3.1. У період з 01 до 15 числа включно кожного календарного місяця спільна дитина проживає разом з батьком, ОСОБА_4 за його постійним місцем проживання. 3.2. У період з 16 до 30 або 31 (якщо таке число є в календарному місяці) числа кожного календарного місяця спільна дитина проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 за її постійним місцем проживання. 3.3. Сторони домовились, що фактична адреса проживання з кожним з батьків не тягне за собою обов`язкової зміни реєстрації місця проживання дитини з кожним з батьків, відтак незміна місця реєстрації не вважається порушенням умов цієї Угоди. Проте за умови спільної згоди батьків, адреса реєстрації дитини може бути змінена. 3.4. Сторони домовились, що відступлення від періодів проживання дитини з кожним із сторін, передбачених пунктами 3.1 та 3.2. цієї Угоди, допускається лише за умови згоди іншого з батьків - шляхом повідомлення за допомогою смс (вайбер, вацап) за номером телефону, вказаному у мировій угоді іншого з батьків, з отриманням відповіді-підтвердження у такий же спосіб, іншим з батьків, що не вважатиметься порушенням умов цієї Угоди. Також, на відступлення від періодів проживання дитини з кожним із сторін впливатиме волевиявлення дитини, і це не вважатиметься порушенням умов цієї Угоди, так як жоден із батьків не має на меті перешкоджати такому бажанню дитини проживати довше вказаного вище періоду з кожним із них. При цьому, той з батьків, з ким фактично проживає дитина повинен повідомити за номером телефону за допомогою смс (вайбер, вацап), вказаному у мировій угоді, іншому з батьків про таке волевиявлення дитини та отримати відповідь-підтвердження у такий же спосіб. 3.5. В разі зміни адреси фактичного проживання, той з батьків, хто змінює адресу фактичного проживання зобов`язується забезпечити дитину належними та комфортними умовами проживання (спальним місцем, комп`ютером, робочим столом, приладдям). 4. Той з батьків (сторін), з ким безпосередньо перебуває спільна дитина зобов`язується дбати про стан здоров`я дитини та, у разі захворювання дитини, зобов`язується у 2 денний термін ставити до відома іншого з батьків про будь-які погіршення стану здоров`я дитини та на вимогу іншого з батьків надавати копії медичних висновків чи обстежень дитини та передавати медичну картку дитини іншому з батьків, з ким проживає дитина. 5. Батьки, досягнувши згоди щодо рівної спільної опіки над дитиною, і, підписанням цієї Угоди, засвідчують своє волевиявлення щодо самостійного повного фінансового утримання спільної дитини на період проживання дитини з кожним зі Сторін, без відшкодування будь-якої різниці іншим з батьків, в порівнянні з витратами іншого з батьків за аналогічні періоди проживання дитини з ними. Сторони досягли згоди, що такі витрати вважаються аліментами та виконанням аліментних зобов`язань на утримання дитини кожним з них. 6. Сторони, підписуючи даний договір, підтверджують, що не звертатимуться у майбутньому у суд за стягненням аліментів з іншого з батьків витрат, що зазначені в п. 7.1 цієї Угоди. Сторони залишають за собою право, в разі невиконання п. 7.3 цієї Угоди, можливість примусового стягнення лише додаткових витрат, зазначених п. 7.3 цієї Угоди. 7.1. Усі витрати на дитину в період проживання дитини з кожним із батьків, які несе батько або матір, вважаються добровільним виконанням аліментних зобов`язань кожним з батьків, згідно ст.ст. 180-181 СК України, відтак сторони погоджуються, що будь-яке додаткове стягнення аліментів іншим з батьків не допускається, усі попередні домовленості до укладення цієї Угоди втрачають свою правову силу. 7.2. Сторони домовились, що до складу витрат, які вважатимуться витратами, які кожен з батьків несе виключно самостійно на час перебування дитини з ним, без відшкодування з іншого із батьків будь-якої різниці, у порівнянні з іншим з батьків, слід відносити: витрати на забезпечення дитини харчуванням, одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та іншими засобами для розвитку та навчання дитини відповідно до віку; витрати на дозвілля та відпочинок дитини; придбання шкільного приладдя; витрати на облаштування відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини, розвитку та навчання, приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб дитини; 7.3. Сторони домовились, що до складу витрат (що вважаються виконанням аліментних зобов`язань батьків), передбачених у п. 7.2 цієї Угоди, які кожен з батьків зобов`язаний нести самостійно не включаються додаткові витрати (стосуються витрат на дитину при проживанні дитини на території України), які вони зобов`язуються нести порівну, а саме: щодо оплати навчання дитини в разі спільного обрання батьками приватного навчального закладу з оплатною формою навчання, «розвитку здібностей» дитини, які батьки оберуть для дитини спільно після укладення цієї Угоди, що цим договором не визначені, а також придбання ліків (від 1000 грн.), та/або здійснення лікування за наслідками тяжкої хвороби дитини (не пов`язаної з уже наявними хронічними захворюваннями та медичними діагнозами на дату підписання даного договору), додаткові медичні обстеження. У випадку погодження обома батьками виду та / або способу «розвитку здібностей» дитини. Додаткові витрати, згідно п. 7.3 цієї Угоди сплачуються батьками порівну, шляхом перерахування грошових коштів безготівковим шляхом на рахунок, який інший з батьків зобов`язується повідомити, шляхом надсилання смс повідомлення чи за допомогою е-пошти. У випадку, якщо батьки не можуть дійти спільної згоди щодо виду та /або способу «розвитку здібностей» дитини, відповідні витрати несе той із Батьків, який наполягає на такому виді «розвитку здібностей». 7.4. Батьки заявляють, що можуть самостійно надавати належне утримання дитині (виконувати аліментні зобов`язання, зазначені п. 7.2 цієї Угоди), згідно умов цієї Угоди і зобов`язуються добровільно та добросовісно виконувати покладені на них цією Угодою обов`язки по утриманню дитини. 7.5. Підписуючи цю Угоду сторони підтверджують, що на день підписання цієї Угоди не мають жодних претензій щодо сплати аліментів до іншого з батьків. 8. Батьки зобов`язалися спільно піклуватись про здоров`я Дитини, про фізичний, духовний та моральний розвиток. 9. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо виховання ОСОБА_6 . Питання виховання ОСОБА_6 вирішується Батьками спільно. 10. Батьки зобов`язуються не чинити жодних перешкод один одному у спілкуванні з Дитиною на час проживання дитини з ними, гарантують право вільно проводити час та дозвілля і спілкуватися з Дитиною за такої можливості, попередньо узгодивши між батьками дні та час зустрічей з дитиною. 11. Кожен з батьків зобов`язується забезпечувати іншому з батьків особисте безперешкодне спілкування з Дитиною, використовуючи будь-які засоби зв`язку: телефон, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Telegram тощо, у будь-який час, якщо це не порушує нормального та звичного режиму Дитини. 12. Сторони зобов`язуються у період проживання з кожним з них спільної дитини особисто контролювати навчальний процес спільної дитини, сприяти її всебічному розвитку та навчанню. Інший з батьків не позбавлений права цікавитись в дитини її навчанням та їй допомагати. 13. Сторони дійшли згоди, що у випадку, якщо спільна дитина буде навчатися у приватній школі на оплатній основі, то оплату в повному обсязі здійснює той з батьків, хто наполягає на навчанні у приватній школі. 14. Самостійно змінювати навчальний заклад дитини одним із батьків заборонено, таке рішення про зміну навчального закладу батьки приймають спільно, шляхом повідомлення за допомогою смс (вайбер, вацап) за номером телефону, вказаному у мировій угоді іншого з батьків, з отриманням відповіді-підтвердження у такий же спосіб, іншим з батьків. 15. Для надання дитині невідкладної медичної допомоги достатньо згоди одного із батьків. 16. Сторони залишають за собою право шляхом укладення відповідних договорів з їх нотаріальним посвідчення у позасудовому порядку узгоджувати питання, що пов`язані з визначеним цією Угодою місцем проживанням дитини з кожним з них, що не врегульовані цією Угодою або потребують уточнення чи додаткового врегулювання, у будь який час. 17. Сторони зобов`язуються не втручатися в особисте життя один одного та виховувати в дитині любов, повагу до батька та матері. 18. Сторони зобов`язуються піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток спільної дитини, готувати її до самостійного життя, ставитись з повагою до спільної дитини та один до одного.

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний дитиною з інвалідністю, його законним представником є ОСОБА_1 /а.с. 8/.

Також з відповіді Львівської клінічної лікарні на Залізничному транспорті від 22.06.2023 року за № 9653 вбачається, що медичний висновок про дитину з інвалідністю щодо ОСОБА_5 скерований лікарнею до відділу соціального захисту Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в той час як «Історія розвитку дитини» (медична книжка сина) була видана на руки матері пацієнта, що засвідчується її особистим підписом у журналі дитячої поліклініки вказаної лікарні та документи до реєстратури не повернуто /а.с. 14/.

27.07.2023 року ОСОБА_4 звернувся до Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) із заявою про виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 року з тих підстав, що ОСОБА_1 не надає йому медичних документів сина , які необхідні йому для визначення подальшого плану лікування сина, а отже порушила п. 4 вказаної мирової угоди.

Постановою державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Панчишина В.Р. від 31.07.2023 року після розгляду заяви ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження ВП № 72382784 з примусового виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2022 року у справі № 441/2240/21 та зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_4 копію медичних висновків чи обстежень дитини та передати медичну картку ОСОБА_5 і інші документи, визначені у п. 4 мирової угоди. Надано строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

Згідно із ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Ч. 1, 5, 6 ст. 26 вказаного Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний дитиною з інвалідністю, у ОСОБА_1 знаходяться медичні документи сина, зокрема «Історія розвитку дитини», чого заявник не заперечує, які на час відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 не передані.

За наведеного у виконавця були всі підстави для початку примусового виконання рішення суду, його дії відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстав для задоволення скарги у суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Панчишина Володимира Романовича про відкриття виконавчого провадження ВП 72382784 від 31.07.2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2023 року.

Суддя: