Справа №345/5329/23
Провадження № 2/345/1316/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

15.11.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 04.06.2014 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 04.06.2014 р. складено відповідний актовий запис №177 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 від 04.06.2014). До реєстрації шлюбу, під час спільного проживання, в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 01.11.2012 р.). Син ОСОБА_4 має статус дитини інваліда-інваліда, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 02.06.2016 р. Причиною розлучення є неможливість збереження подружніх відносин. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної сім`ї. Понад п`ять місяців вони з відповідачем проживають окремо та практично не спілкуються. Участь у вихованні та забезпеченні їхнього спільного сина відповідач також тривалий час не приймає. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 15.08.2023 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання їхнього сина. Спільного побуту вони не здійснюють. Участі у вихованні їхнього спільного сина (інваліда) відповідач не бере та жодного інтересу до них не проявляє. На даний час він відповідач перебуває за межами України, а саме живе в Німеччині. Позивачу відомо, що відповідач в травні 2023 року створив нову родину та проживає з іншою жінкою. Як наслідок, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина.

Сторони у судове засідання не з`явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.06.2014 р. зареєстрували шлюб (а.с. 3). До реєстрації шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4). Син ОСОБА_4 має статус дитини-інваліда, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 02.06.2016 р. (а.с. 5,6). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Фрнківської області від 19.09.2023 р. з відповідача стягуються аліменти в користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 (а.с. 7-8).

Причиною розлучення є різні погляди на сімейне життя, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Сім`я розпалася, шлюб носить тільки формальний характер.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.

Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн., що підтверджується наданою квитанцією (а.с. 12), а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн. сплаченого нею судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Також, позивачем понесено судові витрати із отримання правової допомоги у розмірі 1000 грн. (а.с. 13). Виходячи з засад розумності, справедливості та співмірності витраченого часу для надання правової допомоги з розміром витрат, суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу є співмірними з обсягом виконаних робіт та підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 104, 110,112 СК України, ст.ст. 7, 8,12, 81, 223, 258-259, 263, 264, 265, 269, 273, 280, 282, 352, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.04.2014 р у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 04.06.2014 р. складений відповідний актовий запис №177 розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. сплаченого нею судового збору за подачу позову до суду та 1000 грн. за отриману нею правову допомогу.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: