Номер провадження 2-з/756/205/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

07 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зелінської Тетяни Сергіївни про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник адвокат Зелінська Т.С. в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Оболонського районного суду м. Києва зі заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; номер відомостей про речове право: 35640464; земельну ділянку площею 0,1454 га, кадастровий номер :06:016:0114, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськийх будівель і споруд (присадибна ділянка) розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214, номер відомостей про речове право: 35881239; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав здійснення будь-яких дій, що пов`язані з відчуженням та державною реєстрацією переходу права власності на ім`я будь-яких осіб щодо вищевказаних об`єктів нерухомого майна.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що у 2015 році ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 в борг грошові кошти у сумі 100 000,00 доларів США, про що написано розписку. За домовленістю сторін вказана сума надана для придбання квартири сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У 2016 році ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу майнових прав, на підставі якого набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . На початку 2020 року позивач звільнився з роботи, втративши джерело доходу, про це дізнався ОСОБА_2 та як з`ясувалося лише після звернення до адвоката у червні 2023 року, розуміючи що позивач у будь-який момент може звернутися із вимогою про повернення боргу, з метою унеможливлення стягнення боргу ОСОБА_2 відчужив все належне майно своїй дружині ОСОБА_3 .

Заявник вказує, що ОСОБА_1 18 вересня 2023 року скерував ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів, однак вказана вимога на час звернення зі заявою про забезпечення виконана не була. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2023 року заяву передано для розгляду судді Шролик І.С.

Дослідивши матеріали заяви приходжу до висновку, що заява не підсудна Оболонському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Тобто першочерговим при прийнятті заяви про забезпечення позову до свого провадження є оцінка дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення зі заявою про забезпечення позову до суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ. ЦПК України розмежовує наступні види підсудності: загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Як убачається зі змісту заяви про забезпечення, позов з яким має намір звернутися ОСОБА_1 , має предметом стягнення грошових коштів за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з відповіді № 308797 від 07 листопада 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

З інформаційної довідки про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 07 листопада 2023 року вбачається, що за відомостями Віддлу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Подільського районного суду м. Києва.

Враховуючи те, що жоден з відповідачів не зареєстрований в Оболонському районі м. Києва, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Крім того, судя зауважує, що частина майна, яка має більшу вартість, на яке просить накласти арешт заявник, зокрема квартира АДРЕСА_1 також розташована в Подільському районі м. Києва, де значиться зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

З досліджених у справі матеріалів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви не підлягає розгляду в Оболонському районному суді м. Києва, а тому заяву слід передати за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, за зареєстрованим місцем проживанням одного з відповідачів, а сааме ОСОБА_3 та розташуванням майна на яке просить заявник накласти арешт для розгляду за підсудністю у порядку ч. 1 ст. 27, п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судя

УХВАЛИЛА:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зелінської Тетяни Сергіївни про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики направити на розгляд за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2023 року.

Суддя Шролик І.С.