Провадження № 2/742/628/23
Єдиний унікальний № 742/1540/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судового засідання Голушко А.С., позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки об`єднану цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 вже є повнолітнім, ОСОБА_5 спочатку проживав з матір`ю, а з березня 2023 з батьком. Позивач вказує, що мати виконує свої батьківські обов`язки не належним чином, останнім часом дитина проживає з батьком, який створив для нього всі належні умови для життя, розвитку та навчання. У добровільному порядку досягти згоди з відповідачем щодо визначення проживання дитини не вдалося.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання ОСОБА_7 разом із матір`ю. Свої вимоги аргументує тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем їх спільний малолітній син ОСОБА_5 проживав з матір`ю та декілька днів на тиждень перебував у батька. Проте після останніх відвідин відповідач не віддає дитину. Позивач вказує, що має всі умови для проживання дитини. Досягти згоди щодо визначення місця проживання дитини сторонам не вдалося.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Суд своєю ухвалою від 31.03.2023 відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком та призначив підготовче засідання по справі.

Суд своєю ухвалою від 27.04.2023 об`єднав цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком (№ 742/1540/23) та справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини (№742/1514/23) в одне провадження, присвоївши справі № 742/1540/23, та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні.

Суд своєю ухвалою від 27.04.2023 задовольнив клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Зарічного С.В. про витребування доказів, постановив витребувати у Державній прикордонній службі України інформацію щодо перетину державного кордону України на виїзд та в`їзд ОСОБА_3 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , адресо реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період серпня-вересня 2023 року.

Суд своєю ухвалою від 12.09.2023 закрив підготовче провадження та призначив об`єднану цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини, до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Суд своєю ухвалою від 12.09.2023 задовольнив заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Зарічного С.В. про забезпечення позову, постановив вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони виїзду малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межі державного кордону України.

ІІІ. Позиції сторін.

У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом та її представник підтримали заявлені позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та просили суд їх задовольнити.

У судові засідання на 12.09.2023, 09.11.2023 позивач за первісним позовом та його представник не з`явилися, хоча про дату та час його проведення повідомлені, жодних клопотань не подавали та не повідомили суд про причини своєї неявки.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить врахувати найкращі інтереси дітей.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Із змісту зазначеної норми випливає, що підставою залишення позову без розгляду є повторна (двічі підряд) неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності причин повторної (другої) неявки.

За таких обставин, зважаючи на необхідність дотримання строків, визначених ст.210 ЦПК України, суд вважає, що первісний позовом ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

З 16.06.2001 року до 01.10.2019 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.42-44).

Відповідно до довідки Комітету самоорганізації населення від 22.03.2023 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проживає з сином ОСОБА_11 (а.с.45).

ОСОБА_1 станом на 22.03.2023 незнятої чи непогашеної судимості не має, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.46,50-51).

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.47).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_7 навчався у Прилуцькому ліцеї №5 з 01.09.2019 до 14.03.2023 і на той час проживав з матір`ю. Не повною мірою використовув свої здібності, що пояснюється відсутністю необхідного контролю з боку батьків, до навчання ставився байдуже, домашні завдання виконував не систематично. ОСОБА_5 фізично розвинений, добре товаришує з дітьми (а.с.48).

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с.49).

За місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , матеріально-побутові умови задовільні, проживає зі співмешканцем та сином, квартира має три кімнати та є мебльованою, є необхідні електро - прибори (а.с.53).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 22.05.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_11 з батьком ОСОБА_3 , при цьому батькові хлопчика не чинити перешкод стосовно його спілкування з матір`ю (а.с.71).

Відповідно до листа Служби у справах дітей від 05.10.2023 служба у справах дітей повторно розглянула обставини, які склалися у родині ОСОБА_7 . Зокрема проведена бесіда з хлопчиком, ОСОБА_5 висловив бажання проживати з матір`ю (а.с.124).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Враховуючи викладене вище та те, що первісний позов про визначення місця проживання дитини з батьком залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою сторони позивача до судових засідань, враховуючи рекомендації органу опіки та піклування, найкращі інтереси дитини, суд вважає за необхідне задовольнити зустрічні позовні вимоги, визначивши місце проживання дитини разом з матір`ю.

Таким чином, первісні позовні вимоги слід залишити без розгляду, а позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

У судовому засіданні суд встановив, що на даний час дитина проживає з матір`ю, отже заходи забезпечення позову вжиті судом за її заявою шляхом заборони виїзду дитини межі України, необхідно скасувати.

VІ. Розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1073,60 грн та 536,80 грн - за подачу заяви про забезпечення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом необхідно стягнути понесені витрати у вигляд сплати судового збору у сумі 1610,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 257, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця міста Прилуки, разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1610,40 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.09.2023 шляхом заборони виїзду малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за межі державного кордону України.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 13.11.2023.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО