Дата документу 08.11.2023 Справа № 336/3499/23
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 336/3499/23 Головуючий у 1 інстанції: Боєв Є.С.
Провадження № 22-ц/807/1822/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну (зменшення) розміру аліментів.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що 05.12.2022р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 336/6400/22 був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частина заробітку (доходу) боржника (платника аліментів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.11.2022р. і до повноліття дітей.

При зверненні з заявою про видачу вищезазначеного наказу стягувачем ОСОБА_1 не повідомлено суд про ту обставину, що раніше, 20.09.2021р., вже був виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя наказ у справі № 336/7492/21 ( провадження 2-н/336/988/2021), який набрав законної сили, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку на утримання дитини ОСОБА_4 .

Тобто станом на сьогоднішній день, в зв`язку з зловживанням своїми правами стягувачем, існує два судові накази про стягнення аліментів на утримання однієї і тієї ж самої дитини - ОСОБА_4 у розмірі, більшому, ніж передбачено законодавством. Тому розмір аліментів, що підлягають стягненню на двох дітей, слід привести до вимог закону, тобто зменшити їх сукупний розмір до 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), як це передбачено умовами наказного провадження, у якому видані судові накази.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі судових наказів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/7492/21 від 20.09.2021 року та № 336/6400/22 від 05.12.2022 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що дійсно 20.09.2021р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ № 336/7492/21 про стягнення з боржника на утримання дитини ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2021р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ не пред`являвся до примусового виконання до березня 2023 року. Крім того, 05.12.2022р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ № 336/6400/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу). Вказаний наказ до виконання не пред`являвся взагалі.

Нею було виявлено, що під час видання другого наказу 05.12.2022р. судом було допущено описку, оскільки в заяві про видачу судового наказу вона повідомила суд про наявність іншого судового наказу від 20.09.2021 у справі № 336/7492/21 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання однієї дитини ОСОБА_4 . Тому вона звернулась до суду з заявою про виправлення описки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2023р. у наказі № 336/6400/22 виправлено описку та з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Відповідач зазначає, що діти знаходяться повністю на її утриманні, потребують витрат на лікування та розвиток, але батько ніякої матеріальної допомоги не надає. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що при зверненні до суду позивач має довести обставини, визначені ст. 192 Сімейного кодексу України для зменшення розміру аліментів, що не було ним зроблено.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її адвоката Лупінос Є.А., які підтримали апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_2 та його адвоката Бобровника К.В., які заперечували проти скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2010р. сторони уклали шлюб, від якого мають синів-близнюків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на теперішній час проживають разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 .

20.09.2021р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ № 336/7492/21 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

05.12.2022р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ № 336/6400/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідачки аліментів на утримання обох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки від доходів платника.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 04.04.2023р. відмовлено у задоволенні заяви адвоката Бобровника Костянтина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Роз`яснено боржнику, що відповідно до положень чч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, а у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Як зазначив суд, з долучених до заяви документів вбачається, що на час ухвалення спірного судового наказу від 05.12.2022 (справа № 336/6400/22, провадження № 2-н/336/460/2022) суду не було відомо про існування раніше прийнятого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя судового наказу від 20.09.2021 (справа № 336/7492/21, провадження №2-н/336/988/2021).

В подальшому, під час розгляду цієї цивільної справи про зменшення розміру аліментів, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2023р. у наказі № 336/6400/22 виправлено помилку, у зв`язку з чим з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 постановлено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Помилка полягала в тому, що ОСОБА_1 подала заяву про стягнення аліментів на одного сина ОСОБА_3 , оскільки аліменти на сина ОСОБА_4 вже стягнуті іншим судовим наказом, але до заяви долучила копії свідоцтв про народження обох дітей, з урахуванням чого суд помилково видав наказ саме про стягнення аліментів на двох дітей.

Між тим, оскільки й після такого виправлення помилки розмір аліменти на двох дітей не відповідає приписам статті 161 ЦПК України та становить наразі замість 1/3 частки частку від його заробітку (доходу), позивач ОСОБА_2 позов про зменшення розміру аліментів підтримав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що іншим чином, ніж це передбачено положеннями чч. 7, 8 статті 170 ЦПК України, а саме у спосіб зменшення розміру аліментів до законодавчо визначеного розміру на двох дітей, вирішити склавшуюся ситуацію із двома судовими наказами позивач не має можливості, але право його порушено, оскільки сукупний розмір стягуваних аліментів становить частку від його заробітку.

Колегія повністю погоджується з вказаними висновками суду, оскільки суд врахував,

що позивач вже намагався визнати один із судових наказів таким, що не підлягає виконанню, але йому було відмовлено. Подати заяву про перегляд судових наказів за нововиявленими обставинами він вже не може через те, що у другий наказ від 05.12.2022р. внесені виправлення, а тому на нього у виправленій редакції вже не поширюються вимоги інституту нововиявлених обставин.

Щодо підстав для зменшення розміру аліментів, то апелянт вважає, що їх немає, оскільки позивач не навів обставин, які б свідчили, що його матеріальний стан погіршився, в той час як нею підтверджено, що діти з урахуванням витрат на їх лікування та оздоровлення мають потребу у визначеному в судових наказах розмірі.

Досліджуючи ці доводи апеляційної скарги, колегія відзначає, що, насамперед, аліменти на утримання дітей визначались в порядку наказного провадження, а не у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Рішення про стягнення аліментів на утримання дитини судом може бути прийнято у наказному провадженні чи у позовному.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, перед-бачених статтею 161 цього Кодексу, зокрема, пунктом 4 якої передбачені вимоги про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тож будь-який інший розмір аліментів, крім передбаченого вказаною нормою, у наказному провадженні не може бути стягнутий.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному по-рядку не підлягає.

Судовий наказ, виданий відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, набирає законної сили у день його видачі. (ст.172 ЦПК України).

Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Отже, судовий наказ про стягнення аліментів, на відміну від рішення суду, прийнятого у позовному провадженні, видається судом без встановлення будь-яких обставин та аналізу матеріального стану стягувача, платника, стану здоров`я дитини (дітей) та платника аліментів.

Обставини цієї справи встановлені наступні: сторони є батьками двох дітей-близнюків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Першим судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2021р. стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі частини від доходів ОСОБА_2 . Другим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022р. стягнуті аліменти на утримання двох синів в розмірі 1/3 частки від доходу ОСОБА_2 . Тому на сина ОСОБА_6 аліменти були стягнуті за двома судовими наказами в загальному розмірі 5/12 часток та на сина ОСОБА_5 2/12 (або 1/6), а загальний розмір стягнутих на двох дітей аліментів становив 7/12 часток, що перевищував допустимий розмір стягнення у 50 % від доходу боржника.

З урахуванням вказаного, 20.04.2023р. позивач звернувся до суду в порядку ч. 7 ст. 170 ЦПК України про зменшення розміру аліментів, що не пов`язував із зміною свого майнового стану або стану здоров`я, а лише з визначенням аліментів на двох дітей за судовими наказами у розмірі більшому, ніж 50 % його заробітку. Вказував, що на час звернення з другою заявою про стягнення аліментів існував наказ про їх стягнення на ОСОБА_6 , а тому суд мав видати наказ лише щодо ОСОБА_5 . В такому разі він може сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі не більше 1/3 частини, як це передбачено для безспірного порядку згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Наголошував у позові, що процесуальний закон не передбачає скасування судового наказу про стягнення аліментів, а за приписами ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі такого судового наказу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Тому просив змінити розмір стягнутих аліментів за двома наказами, визначивши їх у 1/3 частці від його доходу на утримання двох дітей.

Між тим, отримавши вказану позовну заяву, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення помилки в судовому наказі від 05.12.2022р., зазначивши, що нею подано заяву про стягнення аліментів лише з сина ОСОБА_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду від 12 травня 2023р. виправлено помилку в судовому наказі № 336/6400/22, у зв`язку із чим цим вправленим наказом стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі частки від його заробітку (доходу).

Тобто, на час розгляду цієї справи судом першої інстанції змінились обставини, які викладені в позовній заяві ОСОБА_2 , та наразі існують два судові накази про стягнення аліментів на кожну дитини у розмірі частки від заробітку батька. Разом це складає вже частку його заробітку. Проте ОСОБА_2 свою позовну заяву підтримав, вважаючи, що на двох дітей приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачені аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника.

Таким чином, вимоги позивача були пов`язані саме із визначенням розміру аліментів судовими наказами у частці, більшій ніж встановлено п. 4 ч. 1 статті 161 ЦПК України.

Та стягувач ОСОБА_1 при цьому зазначала, що судові накази до примусового виконання нею не пред`являлись, а перший судовий наказ щодо аліментів на сина ОСОБА_6 нею пред`явлено у березні 2023 року, тобто за місяць до подання цього позову ОСОБА_2 .

Колегія наголошує на тому, що в даній ситуації зміна майнового стану та здоров`я платника аліментів у бік погіршення не є предметом перевірки для вирішення питання про наявність підстав для зменшення аліментів, бо такі обставини не встановлювались і при їх присудженні в порядку наказного провадження та не висуваються позивачем у цьому позові.

Також колегія не може вирішувати питання достатності визначеного розміру аліментів у частці на кожну дитину чи достатності 1/3 частки на двох дітей, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки стягувач не отримувала аліменти за цими наказами, не пред`явивши судові накази до виконання, а тому й не мається доказів, що 1/3 частки, яку мав би визначити суд в порядку видання судового наказу на двох дітей, не буде вистачати для забезпечення належного матеріального стану дітей.

Проте, видаючи судовий наказ 05.12.2022 року про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частки від доходу батька, суд саме й визначив правильний їх розмір, який врегульовано приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Але, виправляючи помилку, у цьому судовому наказі, суд видав наказ про стягнення на сина ОСОБА_5 частки від доходу батька, хоча на цей час вже було відомо, що стягувач має двох синів та вже видано судовий наказ про стягнення на сина ОСОБА_6 аліментів в розмірі частки від доходу батька.

Зазначена ситуація, а саме, подання ОСОБА_1 заяв про стягнення аліментів в порядку наказного провадження окремо на кожну дитину та у різний час, хоча діти є близнюками, призвела до того, що наразі на двох дітей з одного платника на користь одного стягувача стягнуто аліменти в розмірі частки від заробітку платника, хоча стягнення такого розміру приписи ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» дозволяють лише у випадку наявності заборгованості до моменту її погашення, в той час як ОСОБА_2 має сплачувати такий розмір на постійній основі до досягнення дітьми повноліття.

Колегія вважає, що таке становище суперечить приписам вище наведених норм законодавства та порушує права позивача як платника аліментів.

Зважаючи на все вище наведене, колегія вважає необгрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 , а тому відповідно до вимог статті 375 ЦПК України залишає її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 листопада 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова