П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2023 року місто Київ

справа №363/3901/22

провадження№22-ц/824/13396/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року, постановлену у складі судді Котлярової І.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року частково задоволено клопотання представника позивача у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Призначено у справі судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну та автотоварознавчу експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлені наступні запитання:

- яка ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0969 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, мікрорайон «Дідовиця», кадастровий номер :01:022:0164;

- яка вартість використаних будівельних матеріалів і конструктивних елементів та яка ринкова вартість (ціна) об`єкту незавершеного будівництва (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0969 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, мікрорайон «Дідовиця», кадастровий номер :01:022:0164;

- яка ринкова вартість (ціна) гаражного боксу № НОМЕР_1 , який знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ідентифікаційний код 35784548), за адресою: Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Кургузова;

- яка ринкова вартість (ціна) квартири АДРЕСА_2 ;

- яка ринкова вартість (ціна) транспортного засобу марки MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_2 , колір чорний, номер кузова НОМЕР_3 , 2006 року випуску.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 ..

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Для проведення експертизи експерту передані для дослідження матеріали цивільної справи 363/3901/22 у 2-х томах.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи, клопотання повернути представнику позивача, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що клопотання про призначення експертизи було подано представником позивача в судовому засіданні 11 липня 2023 року, та цей же день копію такого було вручено представнику відповідача. Зазначене клопотання підписано заявником, але не містить дати. Таким чином, суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч.1 або ч.2 ст. 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду. А тому дане клопотання було безпідставно прийнято та розглянуто судом першої інстанції.

Під час судового засідання, розглядаючи клопотання щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд не роз`яснив відповідачу його права запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, не надав відповідачу час на підготовку таких питань та взагалі позбавив можливості відповідача надати свої питання до експертів.

Вважає, що суд першої інстанції грубо порушив принцип змагальності сторін, чим позбавив відповідача права на справедливий суд.

Суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи. Позивачка ОСОБА_1 безпідставно зазначає, що нерухоме майно та автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а поведінка позивачки зобов`язує суд відступити від засад рівності часток подружжя.

Відповідачем були подані до суду заперечення щодо позовних вимог, а тому проведення будь-яких експертиз щодо цього нерухомого майна є безпідставним, оскільки земельна ділянка площею 0,969 га, кадастровий № :01:022:0164, яка розташована в АДРЕСА_1 не є об`єктом спільної власності та не підлягає поділу, оскільки набута безоплатно на підставі рішення Вишгородської міської ради від 25 листопада 1997 року № 305 про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю від 21 вересня 1998 року.

Позивач також скористалася своїм правом на отримання безоплатно та приватизацію земельної ділянки. Так, розпорядженням Вишгородської РДА № 2739 від 26 жовтня 2010 року надано безкоштовно ОСОБА_1 земельну ділянку 0,12 га кадастровий №:10:033:0555, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 588729 від 28 вересня 2011 року. Зазначену інформацію ОСОБА_1 приховала від суду.

Незавершене будівництво, про яке зазначає ОСОБА_1 знаходиться на земельній ділянці площею 0,969 га, кадастровий № :01:022:0164 за адресою АДРЕСА_1 , яка не є спільною сумісною власністю подружжя та не підлягає поділу, адже набута відповідачем в межах норм безоплатної приватизації.

Наразі він продовжує будівельні роботи власними силами, декларації на початок будівництва не подавав. В майбутньому планує продовжувати будівництво власними силами та оформити дозвільну та технічну документацію.

Під час розлучення в лютому 2022 року та до подання до суду позову про поділ майна подружжя, з метою врегулювання будь-яких майнових претензій, відповідач передав ОСОБА_1 23000 доларів США. На прохання ОСОБА_1 зазначені грошові кошти були передані їхньому сину ОСОБА_3 . Тому вважає, що були відсутні підстави для проведення будь-яких експертиз щодо цього нерухомого майна.

Гаражний бокс № НОМЕР_1 розташованого в гаражно-будівельному кооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_3 не є об`єктом спільної власності та не підлягає поділу, оскільки він не є власником, а є лише членом гаражно-будівельного кооперативу. Жодних будівельних робіт під час шлюбу не проводилось та/або спільних коштів подружжя не сплачувалось. Жодних документів на споруду він не має. Спірний гаражний бокс не був придбаний за спільні кошти сторін. А тому проведення будь-яких експертиз щодо цього нерухомого майна є безпідставним.

Квартира АДРЕСА_2 не є об`єктом спільної власності та не підлягає поділу, оскільки належить йому особисто на підставі рішення суду, а саме ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 31 жовтня 2002 року, якою було затверджено мирову угоду з ВАТ «Гідроелектромонтаж».

Автомобіль марки MITSUBISHI Outlander, держаний номерний знак НОМЕР_4 , колір чорний, номер кузову НОМЕР_3 , 2006 року був зареєстрований за ним 11 травня 2007 року на підставі вантажно-митної декларації від 20 червня 2006 pоку № І_ІА 100000009/6/546196. Оскільки автомобіль було ним придбано для забезпечення діяльності та ефективного виконання функцій підприємства, машина використовувалась лише ним, обслуговувалась, заправлялась пальним та ремонтувалась за його кошти та/або підприємства, - тобто була та є річчю індивідуального користування, а тому призначення експертизи щодо цього майна є невиправданим.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коломієць І.О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скарну залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ярошенко С.М. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коломієць І.О. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, призначаючи у справі судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну та автотоварознавчу експертизи, виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.

Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 4 частини 5 статті 12 ЦПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно вимог ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять до предмета доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі існує спір щодо поділу майна подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_2 ; транспортних засобів: автомобіль марки BMW Х3, державний номерний знак НОМЕР_5 , колір чорний, 2020 року випуску; автомобіль марки MITSUBISHI Outlander, держаний номерний знак НОМЕР_4 , колір чорний, 2006 року випуску; об`єкту незавершеного будівництва (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,969 га, кадастровий № :01:022:0164 за адресою АДРЕСА_1 ; на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в ГБК "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання представника позивача про призначення експертизи містить обґрунтування та мотивацію для проведення експертизи. Так, в обґрунтування заявленого клопотання представник зазначав,що за допомогою будівельно-технічної експертизи необхідно з`ясувати питання визначення ступеня готовності, визначення переліку будівельних матеріалів, а також ринкової вартості об`єкту незавершеного будівництва (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) та гаражного боксу, не введених в експлуатацію.

За допомогою оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертиз вдасться з`ясувати питання ринкової вартості спірних квартири та транспортного засобу.

При цьому зазначив, що станом на день розгляду справи відсутні дані про ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва, ринкову вартість, а тому необхідно призначити будівельно-технічну експертизу саме на стадії підготовчого судового засідання, що в подальшому після проведення експертизи надасть можливість уточнити позивачу позовні вимоги.

З огляду на відсутність будь-яких, передбачених законом дозвільних документів на будівництво спірного майна та щодо прийняття останнього в експлуатацію, збудоване подружжям під час шлюбу нерухоме майно має ознаки самочинного будівництва і відповідно поділ спірного нерухомого майна, як об`єкта незавершеного будівництва є неможливим, в той же час будівельні матеріали, які були використані для будівництва спірного нерухомого майна, були придбані за рахунок коштів, отриманих внаслідок ведення подружжям спільного господарства під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а отже, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, для об`єктивного вирішення справи вважає за необхідне встановити ринкову вартість спірної квартири та транспортного засобу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції урахував предмет заявленого позову, яким є поділ майна подружжя, набутого за час шлюбу, дотримався вимог цивільного процесуального законодавства щодо доказів та доказування (глава 5 ЦПК України), до яких відносять у тому числі і висновки експертів, урахував, що експертиза необхідна для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про призначення по справі судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертиз відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).

Тобто, відмова у призначенні судової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертизи, які стосується предмету доказування у цій справі, порушить принцип змагальності цивільного процесу.

Призначення у вказаній справі експертизи сприятиме встановленню дійсних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка площею 0,969 га, кадастровий №:01:022:0164, яка розташована в АДРЕСА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований в ГБК «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_3, АДРЕСА_2 та автомобіль марки MITSUBISHI Outlander, держаний номерний знак НОМЕР_4 , колір чорний, 2006 року випуску не є об`єктами спільної власності та не підлягає поділу, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування постановленої ухвали.

Питання віднесення спірного майна до об`єкта права спільної сумісної власності подружжя вирішуватися судом першої інстанції за наслідками розгляду справи по суті. При цьому, на стадії розгляду справи, саме на суд першої інстанції покладено обов`язок встановлення обставин щодо обсягу майна, яке підлягає поділу, та надання оцінки доводам сторін щодо природи походження цього майна.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова складена 10 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус