Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
09 листопада 2023 року
Справа № 521/5180/21
Провадження № 2/521/194/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорова А.В.,
Учасники справи:
Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1
Представник ОСОБА_2
Відповідач (позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
Представник ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -
До Малиновського районного суду м. Одеси із позовом звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за яким просить суд:
- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за відповідачем право приватної власності на 2-кімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв. м.) - 48,6;
- здійснити поділ майна 3-кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв. м.) - 68,0, визнавши за позивачем право власності на частину квартири;
- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право приватної власності на автомобіль «Тоуоtа Саmгу», 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2,4 л, державний номер НОМЕР_2 ;
- стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частки позивача у загальній вартості майна у розмірі - 280000,00 грн; та судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вказане майно придбано за час перебування у шлюбі.
На протязі 2015-2016 років за кошти подружжя, відповідачем в інтересах подружжя була придбана земельна ділянка, на якій за кошти подружжя був побудований та введений в експлуатацію заміський будинок із земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .
07.06.2006 року позивачем за кошти подружжя та його інтересах був придбаний садовий будинок, земельна ділянка АДРЕСА_2 .
10.12.2009 року відповідачем за кошти подружжя та його інтересах була придбана 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 .
27.04.2000 року позивачем за кошти подружжя та його інтересах була придбана 3-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 .
10.04.2008 року позивачем за кошти подружжя та його інтересах був придбаний автомобіль «Тоуоtа Саmгу», 2002 р.в., державний номер НОМЕР_2 .
Оскільки, майно було придбане сторонами в період шлюбу, воно належить як подружжю на праві спільної сумісної власності.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху, повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху, роз`яснено, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.
27 квітня 2021 року до суду від позивача надійшла заява із усуненням недоліків, зазначених в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2021 року. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року провадження по справі відкрито.
25 травня 2021 року представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Грушевською Наталею Іванівною подано зустрічну позовну заяву, в якій вона просить про таке:
- припинити право спільної сумісної власності подружжя на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ;
- визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ;
- поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,
визнавши за ОСОБА_3 :
- право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_6 ;
- право власності на частину садового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- право власності на частину земельної ділянки, площею 0,046 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0300 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;
- право власності на частину житлового будинку, загальною площею 177,5 кв. м., житловою 37,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
визнавши за ОСОБА_1 :
-право власності на автомобіль Toyota Camry, 2002 року випуску, об`єм двигуна 2,4 л., державний номер НОМЕР_2 ;
-право власності на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_6 ;
-право власності на частину садового будинку з надвірними спорудами, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський р-н., Холоднобалківська сільська рада, садове товариство «Райдуга», садового масиву «Алтестівський»;
-право власності на частину земельної ділянки, площею 0,046 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
-право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0300 га, що розташовано за адресою: АДРЕСА_7 ;
-право власності на частину житлового будинку, загальною площею 177,5 кв. м., житловою 37,9 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
-стягнути з ОСОБА_1 компенсацію вартості частини автомобіля «Toyota Camry», 2002 року випуску, об`єм двигуна 2,4 л, державний номер НОМЕР_2 у розмірі 70 000,00 грн на користь ОСОБА_3 ;
-судові витрати покласти на ОСОБА_1 .
Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням первісного та зустрічного позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 07 липня 1990 року зареєстрували шлюб РАЦС м. Тирасполя, Молдова, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а. с. 7).
В шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З червня 2020 року у сторін фактично припинені сімейні стосунки, разом вони не проживають та не ведуть спільного господарства, але шлюб офіційно не розірваний.
За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було набуто спільне майно, а саме:
-10 грудня 2009 року відповідачем була придбана 2-кімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв. м) - 48,6 (вартістю 980000,00 грн) (а. с. 49-53);
-27 квітня 2000 року позивачем була придбана 3-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв. м) - 68 (вартістю 1820000,00 грн) (а. с. 54-60);
-10 квітня 2008 року позивачем був придбаний автомобіль «Тоуоta Саmrу», 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2,4 л, державний номер НОМЕР_2 (вартістю 140000,00 грн) (а. с. 61).
Вартість майна сторонами не оспорювалася.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України.
Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11).
Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.
У процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
Тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07 липня 1990 року, з червня 2020 року у сторін фактично припинені сімейні стосунки, разом вони не проживають та не ведуть спільного господарства, але шлюб офіційно не розірваний.
За час шлюбу подружжям було придбано у спільну власність нерухоме майно та автомобіль.
Вказане майно відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, а також існують протилежні вимоги щодо грошової компенсації за частину майна, суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому розділяє спільне майно по частині за кожним.
Обставин для відступлення від засади рівності часток майна судом не встановлено, а тому підстав для задоволення інших позовних вимог немає.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення./
Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, СУД
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 таке майно:
- 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв. м.) - 48,6;
- 3-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв. м.) - 68,0;
- автомобіль «Тоуоtа Саmгу», 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2,4 л, державний номер НОМЕР_2 .
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності по частці за кожним на:
- житловий будинок, загальна площа (кв. м.) - 177,5, житлова площа (кв. м.) - 37,9 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- садовий будинок з надвірними спорудами за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с/рада Холоднобалківська, садове товариство «Райдуга», садового масиву «Алтестівський», площею - 192 кв. м.
- 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв. м.) - 48,6;
- 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв. м.) - 68,0;
- автомобіль «Тоуоtа Саmгу», 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 2,4 л, державний номер НОМЕР_2 .
Судовий збір залишити за сторонами.
В задоволенні іншої частини позовних вимог первісного та зустрічного позовів - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 09 листопада 2023 року.

СУДДЯ В. К. Гуревський