ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2173/23 Номер провадження 22-ц/814/4586/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

розглянула у письмовому провадженні за наявними матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Момота Тараса Григоровича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року, ухвалене суддею Потетієм А.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2023 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі 20206, 40 грн., а також стягнути заплановані витрати за період з 01.06.2023 року до 31.08.2023 року на розвиток дітей у розмірі 5775 грн.

В обґрунтування позову вказував, що 03.06.2011 між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2022 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачкою та перебувають повністю на її утриманні.

Вказував, що судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2022 №545/5872/22 на користь позивачки стягнуто на утримання неповнолітніх дітей аліменти з відповідача у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття, проте участі у незапланованих додаткових витрат на лікування дітей, оздоровлення та відпочинок, розвиток здібностей (придбання екіпіровки, форми для тренування та виступів з повітряної гімнастики для дочки ОСОБА_7 , придбання абонементів для занять у спортивному клубі двох старших дітей, оплату курсів з вивчення англійської мови) відповідач не приймає.

Зазначав, що останнім часом витрати позивачки на дітей збільшились у зв`язку зі зростанням їх потреб у розвитку та самореалізації, а саме, щомісяця позивачка купляє абонементи на тренування двох старших дітей в спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », сплачує за репетиторство з англійської мови для сина та доньки, робить внески за участь дочки у платних змаганнях та конкурсах. В щомісячні витрати також входить повноцінне харчування трьох дітей, дитячий одяг та взуття, канцтовари та навчальна література, проїзд, комунальні послуги (в опалювальний період - до 4500 грн./місяць). У сезон ГРВІ частина коштів витрачалася на ліки для трьох дітей, які періодично хворіли. У грудні 2022 року в позивачки були витрати на організацію дня народження старшого сина, у лютому та квітні 2023 року - на організацію участі доньки у всеукраїнських змаганнях з повітряної гімнастики та циркового мистецтва.

Старша донька ОСОБА_8 з 2021 року тричі на тиждень відвідує зайняття з полденсу та повітряної гімнастики в спортивному клубі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Син ОСОБА_9 тричі на тиждень займається в секції кіокушинкай-карате спортклубу « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Окрім того вказує, що позивачкою для активного відпочинку було придбано дітям спортивний інвентар у вигляді велосипедів та самокату.

Загалом для розвитку спортивних здібностей та фізичного розвитку трьох наших дітей з моменту розлучення з відповідачем позивачка витратила 23 026 грн., з них: 4200 грн - оплата за зайняття доньки ОСОБА_7 полденсом та повітряною гімнастикою, 1200 грн - внески за участь доньки у змаганнях, 570 грн., - тріко-легінси (2 пари, придбано в спеціалізованому інтернет-магазині), тріко для тренувань та рукавички - 530 грн (придбано в спеціалізованому спортивному магазині «Кінетік, м. Полтава), 3450 грн - оплата за зайняття сина кіокушинкай-карате, велосипед спортивний «Pegasus Avanti» б/в для ОСОБА_9 - 5800 грн, велосипед спортивний «Snow bike» для Віри 4300 грн, самокат для Антона «Alpha Kids Generation (FL-918-Y)» (новий) - 2976 грн, загалом 23 026 грн.

Також у зв`язку із особливим обставина спричиненими пандемією COVID-19 та війною в Україні, щоб забезпечити доступ до навчального процесу своїх старших дітей, позивачка вимушена була найняти репетитора для вивчення англійської мови та придбала б/в ноутбук для ОСОБА_7 та відремонтувала свій старий комп`ютер для ОСОБА_9 . Самостійно придбати нову комп`ютерну техніку, необхідну для навчання дітей, позивачка не мала фінансової можливості, оскільки відповідач у придбанні нової комп`ютерної техніки для дітей відмовив.

Понесені витрати на придбання комп`ютерної техніки складають 12600 грн, з них вартість ноутбука Dell Latitude б/в, придбаного для доньки - 11000 грн., вартість жорсткого диску SSD для ремонту ноутбука Григорія - 1600 грн.

На забезпечення доступу дітей до онлайн-навчання через мережу Інтернет та оренду телекомунікаційного обладнання (модем) з моменту розлучення з відповідачем позивачкою витрачено 1420 грн. На навчання та розвиток інтелектуальних здібностей дітей було витрачено 17 386грн.

Загальна сума витрат, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю у розвитку спортивних та інтелектуальних здібностей дітей за період з 16.11.2022 по 26.05.2023 становить 40 412 грн (23 026+ 17 386).

Вважає, що відповідач повинен сплатити половину витрачених позивачкою коштів за навчання та розвиток інтелектуальних і спортивних здібностей та фізичного розвитку трьох своїх неповнолітніх дітей 20206 грн. (40 412:2).

Окрім того вказує, що заплановані витрати на літні місяці в період з 01.06.2023 по 31.08.2023 становлять 11550 грн, в тому числі абонемент на зайняття полденсом та повітряною гімнастикою, спортивний клуб «Олімп» 1950грн. (650x3), абонемент на зайняття кфокушинай карате, спортивний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1800грн. (600x3), оренда телекомунікаційного обладнання (модем) та інтернет (провайдер «Аltanet) 600 грн. (200x3), зайняття з англійської мови, 4 години на тиждень на обох дітей (150 грн/година) за місяць - 16 годин, за 3 місяці - 48 годин 720 грн (150x48). Всього 11 500 грн., половину з яких в сумі 5 775 грн. повинен сплатити відповідач.

Відповідач є працездатним, працює лікарем-анестезіолог КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського». Відповідач інших дітей не має. Інших аліментів нікому не сплачує, ОСОБА_10 має можливість оплатити 1/2 частину додаткових витрат на дітей.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано, що надані дипломи та нагороди дітей за досягнення у спорті є свідченням схильності дітей до повітряної гімнастики та кіокушинкай карате, що в свою чергу є особливими обставинами.

Окрім того вказує, що судом безпідставно не враховано , що навчання дітей в онлайн форматі під час пандемії та війни є особливими обставинами, на які необхідно додаткові витрати.

Зазначає, що поза увагою залишився той факт, що позивачка витрачає значні кошти на харчування, лікування та придбання речей першої необхідності для дітей, а тому аліменти частково покривають зазначені витрати.

Також вказує, що судом не враховано, що рішення про відвідування дітьми секцій полденсу та карате було прийнято за спільною згодою з відповідачем.

Зазначає, що погіршення здоров`я відповідача сталося вже після розірвання шлюбу та ним не надано доказів понесених витрат на лікування.

Від ОСОБА_11 , яка дії в інтересах ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2011року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2022 справа №545/4850/22 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом також встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають повністю на її утриманні.

Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 16.11.2022 №545/5872/22 на користь позивачки з відповідача стягнуто на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Також встановлено, що позивачка працює викладачем у вищому навчальному закладі. В період з грудня по травень заробітна плата позивачки склала 16 362 грн, тобто в середньому 3 272 грн на місяць.

Відповідач є працездатним, працює лікарем-анестезіолог КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського».

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №103171 серії 12 ААГ від 27.03.2023 р. ОСОБА_2 встановлено II групу інвалідності.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 № 137 від 02.06.2023 року сума стягнутих аліментів з 01.11.2022 року по 30.04.2023 року щомісячно в середньому становить 17 тисяч гривень, а всього 84 827,93 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що зазначені додаткові витрати, які понесла позивачка не є витратами, що викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суд з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

За нормами ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір додаткових витрат на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, повинен обґрунтовуватись відповідними письмовими доказами.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що нею витрачено додаткові витрати на дітей для розвитку спортивних здібностей та фізичного розвитку у розмірі 23 026 грн., з них: 4200 грн - оплата за зайняття доньки ОСОБА_4 полденсом та повітряною гімнастикою, 1200 грн - внески за участь доньки у змаганнях, 570 грн., - тріко-легінси (2 пари, придбано в спеціалізованому інтернет-магазині), тріко для тренувань та рукавички - 530 грн (придбано в спеціалізованому спортивному магазині «Кінетік, м. Полтава), 3450 грн - оплата за зайняття сина кіокушинкай-карате, велосипед спортивний «Pegasus Avanti» б/в для сина ОСОБА_9 - 5800 грн, велосипед спортивний «Snow bike» для Віри 4300 грн, самокат для Антона «Alpha Kids Generation (FL-918-Y)» (новий) - 2976 грн.

Окрім того, нею витрачено кошти на придбання комп`ютерної техніки у розмірі грн, з них вартість ноутбука Dell Latitude б/в, придбаного для доньки - 11000 грн., вартість жорсткого диску SSD для ремонту ноутбука Григорія - 1600 грн. На забезпечення доступу дітей до онлайн-навчання через мережу Інтернет та оренду телекомунікаційного обладнання (модем) з моменту розлучення з відповідачем позивачкою витрачено 1420 грн. На навчання та розвиток інтелектуальних здібностей дітей мною було витрачено 17 386грн.

Також посилається на те, що значна кількість грошей іде на придбання продуктів дитячого харчування, одягу, взуття оплата проїзду, комунальних послуг та медикаментів першої необхідності.

Окрім того просила стягнути заплановані витрати за період з 01.06.2023 року до 31.08.2023 року на розвиток дітей у розмірі 5775 грн.

Проте, витрати позивачки на оплату за дитячі секції, вивчення англійської мови, придбання спортивного інвентарю, а також комп`ютерної техніки не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати не викликані особливими обставинами.

Фінансування таких витрат на утримання дитини охоплюється сплатою аліментів, які стягнуті з батька за рішенням суду.

Придбання продуктів дитячого харчування, одягу, взуття оплата проїзду, комунальних послуг та медикаментів першої необхідності не є додатковими витратами, оскільки зазначені витрати не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17.

Крім того слід зазнати, що істотними умовами для вирішення спору про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зокрема є стан здоров`я, матеріальне становище батьків, наявність у них інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Стан здоров`я відповідача ОСОБА_2 погіршився. В грудні 2022 року він був госпіталізований з діагнозом пієлонефрит єдиної правої нирки, камінь правої нирки, агенезія лівої нирки, артеріальні гіпертензія II ступеня, гіпертензивне серце, тощо, що підтверджується випискою №27217 від 15.12.2022р. про перебування на стаціонарному лікуванні в КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР», внаслідок чого йому було встановлено ІІ групу інвалідності.

За таких обставин районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем надано належні докази у вигляді дипломів та нагород дітей, що свідчить про схильність їх до спорту не беруться до уваги, оскільки відвідування дитячих спортивних секції, придбання спортивного інвентарю у вигляді велосипедів та самокату, не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати не викликані особливими обставинами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не встановив фактичних обставин справи, є безпідставними, оскільки рішення суду ухвалено на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які учасники судового процесу посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні та які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість.

Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційній скарзі і відзиві, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну представника позивача ОСОБА_1 адвоката Момота Тараса Григоровича залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14.11.2023 р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді С.Б. Бутенко

Л.І. Пилипчук