Справа № 459/2037/23
Провадження № 2/444/790/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

(в порядку спрощеного позовного провадження)

06 листопада 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

за участі секретаря судового засідання Гнідець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний Банк" , в особі представника за довіреністю Анохіної Ольги Олексіївни, до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 178639 грн. 00 коп. та 2684 грн. 00 коп. судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ "ПУМБ" по довіреності адвокат Анохіна О.О. звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього в користь позивача заборгованість у сумі 178639 грн. 00 коп. та 2684 грн. 00 коп. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Вказує, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 04.01.2019 на підставі кредитного договору № 001 видано кредитну карту з кредитним лімітом в 140000 грн.

Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 січня 2023 р. складає 178 639 грн.. з яких: 109083,64 грн. - заборгованість за кредитом; 69555,36 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією.

Вказує, що позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Зважаючи на наведене просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 23 червня 2023 року постановлено вищевказану цивільну справу передати на розгляд Жовківського районного суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 13 липня 2023 року в провадження судді Жовківського районного суду Львівської області Ясиновського Р.Б.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 14.07.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи, призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судове засідання не прибув. В прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу у відсутності представника банку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про чс та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідачеві на його поштову адресу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання було скеровано копію вищевказаної ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик в судове засідання на 13.09.2023, однак поштове відправлення повернуте до суду із зазначенням причини "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання", що стверджується довідкою Укрпошти про причини повернення (арк. спр. 52-53). Крім цього, направлена відповідачеві поштова кореспонденція, що містила судові повістки про виклики в судові засідання на 11.10.2023 та на 06.11.2023, також повернута до суду із зазначенням причин "адресат відсутній за вказаною адресою", що стверджується довідками Укрпошти про причини повернення (арк. спр. 64-67).

Про причини неявки відповідач не повідомив. Відзиву на позовну заяву чи клопотань не подав.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Судом встановлено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 04.01.2019 укладено кредитний договір № 001, на підставі якого відповідачу видано кредитну карту з кредитним лімітом в 140000 грн., що стверджується підписаною сторонами Заявою № 001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, анкетою клієнта та паспортом споживчого кредиту, копії яких долучені до матеріалів справи (арк. спр. 5-6).

Із копії паспорта споживчого кредиту вбачається, зокрема, що сума/ліміт кредиту - 14000 грн. 00 коп.; строк кредитування - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожногоразу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; стандартна процентна ставка, відсоток річних - 47,88 %; реальна річна процентна ставка, за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду, відсотків річних - 47,88 % процентна ставка, яка застосовується приневиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - розмір: 62,0 % річних, умови застосування: з першого дня виникнення заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом (арк. спр. 6).

Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 01 від 04.01.2019 вбачається сума 140000 грн. 00 коп. (арк. спр. 9).

Суд бере до уваги представлену позивачем довідку про рух коштів з 04.01.2019 по 17.01.2023 (арк. спр. 24-29).

Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була (арк. спр. 10-11).

Встановлено, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 січня 2023 р. складає 178 639 грн.. з яких: 109083,64 грн. - заборгованість за кредитом; 69555,36 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією.

Суд бере до уваги наведені представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (арк. спр. 30-31). Такі розрахунки відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором та не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено 2684 грн. 00 коп (арк. спр. 4). У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір підлягає стягненню у сумі 2684 грн. 00 коп. на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 4, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280, 283, 284, 288, 289, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний Банк" заборгованість у сумі 178639 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний Банк" судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний Банк" (юридична адреса: 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, буд. 4, , електронна адреса: )

Представник позивача за довіреністю адвокат Анохіна Ольга Олексіївна (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4237, видане на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області 22.04.2019)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Жовква Львівської області, РНОКПП НОМЕР_3 , НОМЕР_5, паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 04.12.2003, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Суддя Ясиновський Р. Б.