Провадження № 6/742/123/23
Єдиний унікальний № 742/5509/23
УХВАЛА

13 листопада 2023 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судового засідання Голушко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки подання головного державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Глущенко І.П., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Козелецька ЦРЛ, про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . В обґрунтування подання вказує, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 55469631 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Козелецької ЦРЛ на відшкодування витрат за лікування потерпілого на суму 1040,00 грн. Копії постанов направлені на адреси сторін виконавчого провадження. Державний виконавець на адресу боржника направив виклик до державного виконавця. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що вимоги державного виконавця щодо явки до нього боржником ігноруються. У зв`язку з викладеним державний виконавець просить винести ухвалу про примусовий привід боржника.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання просить задовольнити.

Боржник та стягувач в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання державного виконавця про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.2023 з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства на виконання до Прилуцького відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства надійшло виконавче АСВП № 55469631 з виконання виконавчого листа №1-к/741/101/17 виданого 27.11.2017 Носівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Козелецької ЦРЛ на відшкодування витрат за лікування потерпілого на суму 1040,00 грн.

У постанові про передачу виконавчого провадження зазначено, що боржник відбув покарання у ДУ «Житомирська ВК №4 та вибув за адресою: АДРЕСА_1 .

10.03.2023 державним виконавцем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

13.03.2023 боржнику надіслано виклик державного виконавця. Боржник на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Як зазначено у поданні, державним виконавцем були здійснені всі заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-к/741/101/17 від 27.11.2017.

Проте здійснені заходи державного виконавця не надали необхідного, позитивного результату.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі п. 5 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

За змістом ст. 438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Відповідно до статі 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Як роз`яснив Верховний Суд України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

З огляду на зазначені обставини у їх сукупності, а також встановлених в судовому засіданні обставин та наданих державним виконавцем доказів, які достовірно підтверджують той факт, що ним вжито всіх можливих заходів з примусового виконання рішення в межах виконавчого провадження ВП № 55469631, однак вони не дали свого результату, а також доказів, які підтверджують факт належного виклику боржника до державного виконавця та ухилення останнього від явки до органу ДВС, а також його ухилення від виконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність достатніх і обґрунтованих підстав для задоволення подання державного виконавця та здійснення приводу боржника.

Керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Глущенко І.П., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Козелецька ЦРЛ, про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Застосувати примусовий привід до боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області (Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Пушкіна, 73).

Виконання ухвали доручити працівникам Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, яким направити її копію.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО