Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Шлапака М.Я.,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 із встановленням строком 6 місяців таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести з нею телефонні переговори або контактувати через інших осіб та інші засоби зв`язку.

В обґрунтування вимог заявник вказала, що вона проживає у квартирі за АДРЕСА_2 . Разом з нею проживає її син ОСОБА_2 . Протягом останніх років вона потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони сина ОСОБА_2 , який будучи працездатною та здоровою особою, ніде не працює. ОСОБА_2 займається збиранням склотари та паперу, які здає на заготівельні пункти, отримує кошти, за які купляє алкогольні напої. За спожиті комунальні послуги, за місцем спільного проживання, будь-яких коштів не сплачує. З метою уникнення контакту з сином, встановила замок у двері кімнати, де проживає. Вона не має змоги вийти на кухню, коли там перебуває ОСОБА_2 . Останній накопичив у квартирі непотрібні речі, побив шибки у міжкімнатних дверях, вивів з ладу побутові прилади, зокрема телевізор, пральну машину, котел. При цьому, коли вона робить зауваження, останній ображає її нецензурними словами, бажає їй смерті та вчиняє стосовно неї фізичне насильство.

Вона неодноразово зверталася із заявами до поліції. Так, 21 жовтня 2023 року працівником Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №304698, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 18 жовтня 2023 року вчинив стосовно неї фізичне та психологічне насильство. Згідно вказаного термінового заборонного припису, ОСОБА_2 заборонено в будь-який спосіб контактувати з нею протягом 5 діб з 21 год. 21 жовтня 2023 року до 21 год. 26 жовтня 2023 року. Однак, ОСОБА_2 заборонний припис не виконав, стукав до неї у двері кімнати, висловлював образи, запхав палець у ліве око. Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який направлений на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_2 заперечив обставини викладені у заяві. Зазначив, що на вищевказані конфлікти його провокує матір.

Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що згідно довідки від 02 листопада 2023 року, виданої ПП «Східний Масив», ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 лютого 1998 року Міським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Відповідно до технічної характеристики квартира складається з трьох кімнат, житлова площа 42,2 кв.м, загальна площа 58,7 кв.м, що вбачається з технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 11 березня 1998 року.

З метою з`ясування обставин справи, судом здійснено перевірку інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень та встановлено наступне.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2021 року у справі №607/8359/21, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказаної постанови, 14 квітня 2021 року близько 19 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав її нецензурною лексикою, проганяв з дому, шарпав та штовхав, пошкоджував та розкидав майно, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2021 року у справі №607/13369/21, яке набрало законної сили, частково задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису. Видано обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяці згідно якого: заборонено ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні майном, що є її особистою власністю та знаходитися за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_2 наближатись до ОСОБА_1 на відстань ближче ніж 1 метр за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі в місці перебування ОСОБА_1 поза місцем проживання.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року у справі №607/2599/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказаної постанови, 07 лютого 2022 року близько 17 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме, ображав її нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, штовхав та шарпав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2022 року у справі №607/5172/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказаної постанови, громадянин ОСОБА_2 17 квітня 2022 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року у справі №607/5909/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 08 травня 2022 року близько 19 год. 45 хв. за місцем спільного проживання, а саме по АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози (образи) в сторону своє матері ОСОБА_1 , чим спричинив психологічне насильство.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2023 року у справі №607/8843/22, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

21 жовтня 2023 року працівниками Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис серії АА №304698 стосовно кривдника ОСОБА_2 . Із змісту вказаного припису вбачається, що у зв`язку з вчиненням ОСОБА_2 щодо постраждалої особи ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року близько 07 год. домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, а саме сварки та бійки, стосовно ОСОБА_2 , як кривдника, вжито такі заходи заборонного припису: заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 5 діб з 21 год 21 жовтня 2023 року до 21 год 26 жовтня 2023 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року у справі №607/20697/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що громадянин ОСОБА_2 18 жовтня 2023 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме висловлював словесні образи, вчинив бійку в ході якої штовхав її, наніс удар в ділянку голови та спини, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

Як слідує з талону-повідомлення єдиного обліку №32594 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 листопада 2023 року, 26 жовтня 2023 року о 11 год. 52 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що син ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє з нею конфлікт та пошкоджує майно квартири. Поліцейськими Тернопільського РУП було виявлено заявницю ОСОБА_1 , яка повідомила, що її син ОСОБА_2 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №304698 від 21 жовтня 2023 року, а саме 26 жовтня 2023 року близько 11 год. за місцем спільного проживання стукав у двері її кімнати, висловлював в її сторону словесні образи, наніс удар в голову.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №975837 від 26 жовтня 2023 року, 26 жовтня 2023 року близько 11 год. по АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_2 голосно стукав у двері кімнати та висловлював словесні образи в сторону своєї матері ОСОБА_1 , наніс їй стусана рукою в голову з правого боку та запхав палець в область лівого ока, чим порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №304698 від 21 жовтня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК заява про видачу обмежувального припису може бути подана, у тому числі, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

В силу вимог до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з вимогами ч. 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів осіб, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом установлено та підтверджено наявними у справі доказами, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , вони зареєстровані та проживають у квартирі за АДРЕСА_2 . Між ними постійно виникають конфліктні ситуації, які провокує ОСОБА_2 , оскільки постійно та систематично вчиняє стосовно ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке проявляється у систематичному, тривалому психологічному тиску щодо неї, приниженні, нецензурній лайці, погрозах фізичної розправи, застосовуванні фізичної сили та інших дій насильницького характеру.

ОСОБА_1 неодноразово була піддана домашньому насильству з боку ОСОБА_2 . Вказані обставини встановлені судом на підставі постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2021 року, 21 лютого 2022 року, 19 травня 2022 року, 23 травня 2022 року та 30 жовтня 2023 року, якими ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 серпня 2023 року у справі №607/8843/22, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Зі змісту вказаного вироку суду слідує, що судом встановлено, що ОСОБА_2 , продовжуючи свої умисні протиправні дії спрямовані на систематичне заподіяння психологічних та фізичних страждань своїй матері ОСОБА_1 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства відносно останньої, 20 квітня 2022 року, близько 14:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, що знаходиться на АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із матір`ю, в ході якого виражався нецензурною лексикою в її сторону, висловлював погрози застосування фізичної сили відносно останньої та шарпав за верхній одяг. Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 завдано психологічних та фізичних страждань, що призвело до погіршення якості життя, виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Вищенаведені обставини в сукупності підтверджують тривале та ситематичне вчинення ОСОБА_2 насильницьких дій фізичного та психологічного характеру стосовно матері ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 не було надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин.

На час розгляду справи в суді відносини між сторонами не покращились, ОСОБА_2 не надає належної оцінки агресивності своїх дій.

Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , приймаючи до уваги те, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії відносно заявника, не бажає змінювати свою поведінку, суд прийшов до висновку, що доводи заявника про ризик продовження кривдником таких дій відносно неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №520/13677/19, від 26 лютого 2020 року у справі №154/1692/19.

Таким чином, в судовому засідання підтверджено та доведено факти неодноразового вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, фактів його протиправної поведінки, у зв`язку з чим суд вважає, що тимчасове втручання у його право співвласника майна (спірної квартири, в якій проживає заявник) є виправданим та пропорційним заходом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на три місяці у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, а саме: заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інших осіб, або інші засоби зв`язку.

Водночас, при прийнятті такого рішення суд звертає увагу на те, що життя та здоров`я, недоторканність і безпека заявниці як найвища соціальна цінність переважають над правом заінтересованої особи на її житло, а тому допускається його обмеження, оскільки втручання держави у це право через механізм обмежувального припису є виправданим, якщо суд встановив підстави для застосування цього обмежувального припису (постанова Верховного Суду у справі № 531/352/22).

Разом з тим, оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису три місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту матері похилого віку.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 354, 355, 350-1 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на три місяці, визначивши такі заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ; 2) заборони ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інших осіб, або інші засоби зв`язку.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Тернопільської міської ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 10 листопада 2023 року.

Головуючий І.М. Черніцька