печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в травні 2016 року звернулась до суду із заявою, в якій просила переглянути заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2010 року.

Обґрунтовуючи заяву вказує, що Печерським районним судом м. Києва 29.01.2010 ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 2-318/2010 за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та стягнуто з обох відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 1954913, 95 грн, з яких 1166650, 00 грн заборгованість за кредитом, 10816, 37 грн заборгованість за відсотками, 400008, 00 грн сума простроченої заборгованості, 271514, 59 грн прострочена заборгованість за відсотками, 104924, 99 грн заборгованість по пені, витрати по сплаті судового збору та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 1820, 00 грн, а всього стягнуто 1956733, 95 грн.

Заявниця, посилаючись на те, що вказане рішення постановлено у її відсутність, про розгляд справи її належним чином не було повідомлено, що позбавило останню права на участь у розгляді позовної заяви по суті.

Також зазначала, що у 02.03.2010, тобто у час, коли на її адресу мало надійти заочне рішення суду, вона була затримана правоохоронними органами в межах кримінальної справи та певний час утримувалась в установі Державної кримінально-виконавчої служби України. Вказане унеможливило отримання нею рішення суду.

Копію рішення суду, як зазначає заявниця, вона отримала 04.05.2016 від відповідача ОСОБА_2 .

Серед доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи заявниця зазначає, що виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором забезпечувалося договором поруки, укладеним з майновим поручителем ВАТ «Львівська макаронна фабрика», якого не було залучено до участі у справі, що унеможливило повноту розгляду справи.

В обґрунтування доводів заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення посилається на те, що копія вказаного рішення отримана нею від іншого відповідача лише 04.05.2016 р.

Згідно Розпорядження керівника апарату Печерського районного суду м. Києва Ліннік Н. В. № 573 від 30.12.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.01.2010 у справі №2-318/2010 призначено до проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із задоволенням заяв про самовідвід суддів.

Згідно Розпорядження керівника апарату Печерського районного суду м. Києва Ліннік Н. В. № 71 від 17.03.2021 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.01.2010 у справі №2-318/2010 призначено до проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із задоволенням заяви про самовідвід суддів.

Згідно Розпорядження керівника апарату Печерського районного суду м. Києва Ліннік Н. В. № 207 від 03.07.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.01.2010 у справі №2-318/2010 призначено до проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із звільненням судді та не допущенням порушення строків розгляду справ.

Повторним автоматизованим розподілом заяви про перегляд заочного рішення у справі № 757/24124/16-ц 03.07.2023 передано судді Головко Ю.Г.

Будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду справи особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

15.12.2017 набув чинності Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, яким Цивільно-процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, справа повинна бути розглянута за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України від 03.10.2017 редакції Закону України №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017.

Судом встановлено, що 29.01.2010 Печерським районним судом міста Києва було ухвалено заочне рішення у справі № 2-318/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено, та стягнуто з обох відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 1954913, 95 грн, з яких 1166650, 00 грн заборгованість за кредитом , 10816, 37 грн заборгованість за відсотками, 400008, 00 грн сума простроченої заборгованості, 271514, 59 грн прострочена заборгованість за відсотками, 104924, 99 грн заборгованість по пені, витрати по сплаті судового збору та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 1820, 00 грн, а всього стягнуто 1956733, 95 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою зокрема скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Водночас, статтею 284 ЦПК України встановлений строк звернення до суду учасника справи із заявою про перегляд заочного рішення, який становить тридцять днів з дня проголошення заочного рішення, а у разі, коли учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Окрім того, ч. 2 ст. 228 ЦПК України (в редакції 2004 року), який був чинний на день ухвалення заочного рішення, що є об`єктом перегляду, був встановлений строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду - десять днів з дня отримання його копії.

Як вбачається з матеріалів справи, копію заочного рішення у справі № 2-318/2010 від 29.01.2010 надіслано відповідачу ОСОБА_1 03.02.2010 за адресою: АДРЕСА_1 , дана адреса зазначена у Договорі поруки № 06/82/П01/07-С. Також вказана поштова адреса ОСОБА_1 зазначина у заяві про перегляд заочного рішення, що вказує на те, що це єдина актуальна адреса для отримання кориспонденції. Однак, поштові відправлення повернуті до суду без вручення адресату із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» або «адресат за зазначеною адресою не проживає».

Згідно доводів заяви та як вбачається з матеріалів справи копія вищевказаного судового рішення отримана заявницею 04.05.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦПК Українив (редакції 2004 року), заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернулась до суду засобами поштового зв`язку 10.05.2016, тобто в межах строку, встановленого вищевказаною нормою закону.

Щодо доводів заяви про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК Українив (редакції 2004 року), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як було судом встановлено вище, 29.01.2010 р. Печерським районним судом м. Києва у даній справі в порядку ст. 224-225 ЦПК України (в редакції 2004 року) було постановлено заочне рішення.

В судові засідання відповідач ОСОБА_1 не з`являлась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала, свого представника не направила, в зв`язку з чим, за заявою представника позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, проведено заочний розгляд справи № 2-318/2010.

Судом, на підставі поданої заяви відповідачки ОСОБА_1 , не встановлено, що саме в період коли на розгляді в суді перебувала справа про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та договором поруки, ОСОБА_1 була затримана правоохоронними органами та якийсь час утримувалась у установі Державної кримінально-виконавчої служби України.

До матеріалів заяви заявницею не подано жодного належного доказу підтвердження даної обставини.

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність іпотечного договору № 13/82/101/07-С від 09.08.2007 р., укладеного між Банком та майновим поручителем ВАТ «Львівська макаронна фабрика», в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 06/82/07-С від 09.08.2007 р. доказового значення для вирішення питань цього розгляду не має, оскільки виключно Позивачу належить право обрання способу захисту порушеного права.

Враховуючи те, що зі змісту ст. 232 ЦПК України (в редакції 2004 року) випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, лише за сукупності двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Натомість, судом під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не було встановлено жодної обставини для скасування заочного рішення.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення, не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню.

Кеуючись ст.ст. 73, 228, 231, 232 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю. Г. Головко