Справа № 135/1140/23
Провадження № 2/135/343/23
РІШЕННЯ

іменем України

06.11.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача за позовом.

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також просила залишити малолітню дитину ОСОБА_4 тимчасово в сім`ї бабусі ОСОБА_1 на час перебування батька дитини ОСОБА_3 в лавах ЗСУ.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є бабусею малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась під час спільного проживання відповідачки з її сином цивільним шлюбом. Наразі малолітня дитина знаходиться на утриманні її та батька, який пересилає гроші із заробітної плати військового. Дитина проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , тому що відповідачка через свій аморальний спосіб життя разом з дитиною не проживає та матеріально дитину не утримує. Весь час вона виховує дитину самостійно, створюючи її належні умови виховання, купляє одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку, забезпечує навчання та розвиток її здібностей. Вважає, що відповідачка, яка є матір`ю дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками щодо утримання своєї дитини та фактично самоусунулась від будь-якого спілкування з дочкою, життям дочки взагалі не цікавиться, навіть телефоном, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду.

30.08.2023 зазначена цивільна справа надійшла до Ладижинського міського суду Вінницької області, та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цього ж дня передана в провадження судді Волошиній Т.В.

Ухвалою суду від 05.09.2023 відкрито провадження у цивільній справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 25.09.2023.

25.09.2023 підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача на 13.10.2023.

Ухвалою суду від 13.10.2023 року закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов просить задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області Сандул Г.Д. подала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримує. Також надала суду висновок від 21.09.2023 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 .

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

На підтвердження своєї особи позивачем надано копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого 14.03.2002 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Василівка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 10-11).

На підтвердження особи відповідача позивачем надано копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 27.11.2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м. Біляївка Одеської області (а.с. 13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 видно, що дитина ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (а.с. 14).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 видно, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_3 , а отже є бабусею дитини ОСОБА_4 (а.с. 12).

З довідки від 21.08.2023 за № 237 видно, що ОСОБА_3 призваний на військову службу з 02.03.2023 за мобілізацією (а.с. 15).

Згідно з відповіддю ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за № 816/209/01-2023 від 17.02.2023, протягом 2023 року на ОСОБА_2 були складені 05.10.2023 та 06.02.2023 адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання нею батьківських обов`язків (а.с. 15а).

Згідно з наказом міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради від 20.02.2023 за № 10, ОСОБА_4 взято на облік, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (а.с. 16).

Згідно з інформацією наданою Ладижинським територіальним центром соціального обслуговування в листі від 27.07.2023 за № 184, в рамках надання соціального супроводу з ОСОБА_2 неодноразово проводились бесіди фахівцем із соціальної роботи та практичним психологом стосовно ведення здорового способу життя, відповідального батьківства, протидії домашньому насиллю, необхідності працевлаштування та відвідування дитини ОСОБА_5 . На вказані бесіди ОСОБА_2 реагувала не завжди адекватно, інколи перебувала в нетверезому стані. Два місяці ОСОБА_2 на телефонні дзвінки не відповідає, на офіційні запрошення не реагує (а.с. 17).

Згідно з актом № 85 від 27.07.2023 обстеження умов проживання, який проведено спеціалістами відділу у справах дітей дитина ОСОБА_4 проживає разом з бабусею ОСОБА_1 та родиною дядька ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . Дитина забезпечена всім необхідним, одягом та взуттям відповідно до сезону, віку та статі, має багато іграшок, навчальних матеріалів. Батько дитини ОСОБА_3 призваний на службу у ЗСУ. Мати ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями (а.с. 18).

Згідно з довідкою міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради від 31.07.2023 за № 469 з грудня місяця 2022 року дитина ОСОБА_4 проживає у бабусі ОСОБА_1 в с. Василівка. За цей період ОСОБА_2 лише один раз подзвонила до дитини, але дівчинка спала і з мамою не спілкувалась, інших спроб спілкуватися чи зустрічатися з дитиною не було (а.с. 19).

Органом опіки і піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області 21.09.2023 зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 (а.с. 38).

Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області 21.09.2023 вирішено надати Ладижинському міському суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 (а.с. 39).

V. Оцінка суду.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України).

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд виходить з того, що вирішуючи спір, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 участі у вихованні доньки не брала і її життям не цікавилася, вона фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про дитину, брати участі у її вихованні, не вчинила жодних дій аби налагодити відносини із донькою, матеріально не забезпечує.

До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

При цьому, суд бере до уваги встановлені обставини справи, поведінку матері - відповідача до і після подання позову у справі.

ОСОБА_2 не довела зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею, не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері щодо доньки. При цьому не надала суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про те, що їй чинились або чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою.

Така поведінка відповідача ОСОБА_2 не змінилася і за час судового розгляду справи про позбавлення її батьківських прав. Відповідач не надала доказів, що вона вживає заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, цікавиться її станом здоров`я, виявляє будь-яку турботу про дитину, надає матеріальну підтримку, бере участь у вихованні дитини. Натомість відповідач подала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі. Вказані обставині свідчить про те, що поведінку матері у кращу сторону змінити неможливо, і у її діях наявна вина.

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, дослідивши висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав є в інтересах дитини, виходячи із того, що судом встановлено факт винної поведінки відповідача, тобто факт свідомого ухилення матері малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її здоров`я, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, оскільки не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову виховання, суперечить інтересам дитини, її гармонійному та всебічному розвитку.

Вказаний висновок суду кореспондується також з висновками, що викладені в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 року у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18), 13.07.2022 у справі № 366/2047/18 (провадження № 61-4346св20).

Крім того, суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та матір`ю склались таким чином, що п`ятирічна дитина тривалий час проживає разом з бабусею, а тому в даній ситуації судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з нею не проживає протягом тривалого часу.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між матір`ю та дитиною.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

Відповідно до ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Позивачем заявлено вимогу про залишення малолітньої дитини тимчасово в її сім`ї на час перебування батька дитини ОСОБА_3 в лавах ЗСУ.

Враховуючи викладені вище встановлені обставини, а саме те, що дитина тривалий час проживає разом з бабусею, позивачем у справі, на даний час дитина не може бути передана другому з батьків, оскільки він на даний час проходить військову службу в ЗСУ, суд приходить до висновку про доцільність передачі дитини бабі ОСОБА_1 на час перебування батька в ЗСУ, що буде відповідати інтересам дитини.

V. Щодо розподілу судових витрат.

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем позову до початку розгляду справу по суті, суд вважає, що 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету, а інші 50 % сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 200, 258, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її бабі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час перебування батька дитини ОСОБА_3 в лавах ЗСУ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536 грн 80 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 536 грн 80 коп. згідно з квитанцією #0.0..1 від 30.08.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 06 листопада 2023 року.

Суддя