Справа № 675/221/22
Провадження № 2/675/100/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (далі ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 41494 від 26 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 15690 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивний тим, що в січні 2022 року позивачці стало відомо, що 18 січня 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р. М. було відкрите виконавче провадження № 68218778. Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження став виконавчий напис № 41494, виданий 26 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в розмірі 15690 грн. 00 коп. ОСОБА_1 вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки, на думку позивачки, ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» не було надано приватному нотаріусу необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, ОСОБА_1 вважає зазначену у виконавчому написі заборгованість спірною. Також позивачка посилається на те, що Великою Палатою Верховного Суду 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 зроблено висновок, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. ОСОБА_1 повністю заперечувала наявність у неї заборгованості перед ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив». Позивачка заперечила факт надходження на її адресу вимоги про усунення порушень договору та виконання зобов`язань у добровільному порядку. ОСОБА_1 вказала, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом мало місце порушення процедури вчинення напису і необґрунтованість вимог до боржника.

Позивачка, її представник в останні судові засідання не з`явилися, у поданій до суду письмовій заяві просили розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М. в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін по справі та їх представників.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського нотаріального округу Бригіда В. О., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2022 року відкрите провадження за вказаною заявою в порядку загального позовного провадження. 04 жовтня 2022 року закрите підготовче провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року між позивачкою у справі ОСОБА_1 та ТОВ «УКРПОЗИКА» було укладено кредитний договір № UР1905839 та додаткова угода № АМ7846431.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРПОЗИКА» змінила найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», як зазначило ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» у виписці з рахунку ОСОБА_1 та вимозі ОСОБА_1 № 3427 від 23 жовтня 2021 року, копії яких були надані суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О.

08 листопада 2021 року ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В. О. за вчиненням на вказаному кредитному договорі виконавчого напису.

Згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В. О. від 26 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 41494, звернене стягнення з ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» за кредитним договором № UР1905839 від 21 лютого 2020 року, для погашення заборгованості позивача перед відповідачем, яка виникла за період з 03 грудня 2020 року по 23 жовтня 2021 року на загальну суму в розмірі 15680 грн. 10 коп.

У січні 2021 року ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р. М. із заявою про примусове виконання рішення, на підставі якої 18 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні зазначеного спору суд виходить із наступного.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із тексту оспорюваного виконавчого напису від 26 листопада 2021 року вбачається, що приватний нотаріус Бригіда В. О. при вчиненні нотаріальної дії керувалася ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, у момент вчинення виконавчого напису 26 листопада 2021 були відсутні правові підстави для його вчинення.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29листопада 2001 року.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року в справі № 910/13233/17.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

У зв`язку з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 у частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року (справа № 910/10374/17).

Укладений кредитний договір № UР1905839 від 21 лютого 2020 року, який був підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису від 26 листопада 2021 року, не був посвідчений нотаріально, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору суд враховує також наступні обставини.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа № 645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» у редакції станом на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Безспірність документу перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вручення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або заявити заперечення кредитору. Якщо жодна з цих дій протягом встановленого строку не вчинена, заборгованість вважається безспірною.

В судовому засіданні факт безспірності заборгованості свого підтвердження не знайшов, зокрема, суду не надано доказів того, що боржник отримував вимогу про погашення заборгованості, що об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Суд звертає увагу на те, що кредитний договір № UР1905839 21 лютого 2020 року укладався між ТОВ «УКРПОЗИКА» та ОСОБА_1 , а вимогу ОСОБА_1 направляло ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» без надання будь-яких документів на підтвердження правомірності такої вимоги. Крім того, у тексті вимоги невірно вказана назва вулиці місця проживання боржника « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Таким чином, дослідивши обставини справи та надані докази, суд доходить висновку, що всупереч положенням ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року № 1172, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. вчинив оспорюваний виконавчий напис не переконавшись в отриманні боржником письмової вимоги кредитора, за відсутності документів, які підтверджували безспірність заборгованості.

Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності з вимогами ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, суд приймає до уваги надані суду копії детального опису робіт, виконаних адвокатом Бондаренко Д. О. на виконання умов договору про надання правової допомоги без номера від 21 січня 2022 року, акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги без номеру від 21 січня 2022 року, документів, що підтверджують оплату ОСОБА_1 послуг адвоката Бондаренко Д. О. та визначає розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 20 вересня 2019 року органом 6820, жительки АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дія-Актив» (місце знаходження: 03035м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3 а, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (місце знаходження: 02068 м. Київ, Проспект Петра Григоренка, буд. 15), приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Роман Михайлович (місце знаходження: 29000 м. Хмельницький, вул. Грушевського, буд. 87, каб. 406), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 41494 від 26 листопада 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором № UР1905839 від 21 лютого 2020 року у розмірі 15690 (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто) грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. С. Янішевська