Номер провадження: 22-ц/813/406/23
Справа № 495/7605/19
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

від відповідача Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, малого колективного підприємства «Мрія-2» - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 не з`явились,

переглянувши справу №495/7605/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, за участю третіх осіб малого колективного підприємства «Мрія-2», ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності за апеляційною скаргою малого колективного підприємства «Мрія-2» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року у складі судді Мишка В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 21 вересня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 10 серпня 2010 року Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради видано МКП «Мрія-2» свідоцтво про право власності на магазин змішаної торгівлі, літ. «Б», загальною площею 1168,2 кв.м, підставою видачі свідоцтво було рішення Виконкому Білгород-Дністровської міської ради від 05 серпня 2010 року №775 замість договору купівлі-продажу від 18 червня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року. Державна реєстрація права власності на магазин за МКП «Мрія-2» проведена КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12 серпня 2010 року. Дане свідоцтво є недійсним, так як 05 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу частки магазину, 05 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу частки магазину.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року (в силі з 03 липня 2019 року) у справі №495/9109/17 витребувано із володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь МКП «Мрія-2» магазин, рішення в цій частині мотивовано тим, що нерухоме майно належить МКП «Мрія-2» на підставі свідоцтва про право власності від 10 серпня 2010 року.

Позивач зазначив, що є інше рішення у справі №2-6686/08 від 23 жовтня 2008 року, яким визнано право власності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на магазин у рівних частках, з огляду на що МКП «Мрія-2» не могло бути власником магазину на підставі свідоцтва від 10 серпня 2010 року, оскільки нерухоме майно належало ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Також рішенням у справі №2-3862/10 від 04 червня 2010 року визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках право власності на самочинно збудовані будівлі, які розташовані на території магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1168,2 кв.м, торговою площею 718,0 кв.м. по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,045 га.

Позивач ОСОБА_1 вважав, що МПП «Мрія-2» не могло бути власником магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею 1168,2 кв.м на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10 серпня 2010 року на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради 10 серпня 2010 року на підставі рішення виконкому ради замість договору купівлі-продажу від 18 червня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року на час розгляду цивільної справи №495/9109/17, оскільки МКП «Мрія-2» продало магазин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 10 вересня 2008 року, останні були власниками магазину в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу та технічного паспорту станом на 15 червня 2010 року, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як відповідач у справах №2-6686/08 та №2-3862/10 визнавав позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на магазин змішаної торгівлі, літ. «Б», загальною площею 1168,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , серія НОМЕР_1 , видане 10 серпня 2010 року Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради;

скасувати державну реєстрацію права власності на магазин змішаної торгівлі, літ. «Б», загальною площею 1168,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за МКП «Мрія-2», проведену 12 серпня 2010 року КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» (т.1 а.с.2-6).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.38-39).

Відповідач Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради відзив не подав.

Третя особа МКП «Мрія-2» просив відмовити у позові ОСОБА_1 . Щодо порушених прав позивача МКП «Мрія-2» зазначив, що посилаючись на порушене право власності з боку підприємства, ОСОБА_1 хоче визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 10 серпня 2010 року, однак сам же вказує, що став власником частки нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 05 грудня 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 , а не МКП «Мрія-2», яке ніколи не виявляло свою волю на відчуження свого майна. Свідоцтво про право власності від 10 серпня 2010 року жодним чином не може порушувати права позивача, у якого тимчасово на підставі правочину визнаного судом недійсним виникло право власності через 14 років з моменту оформлення та видачі оскаржуваного ним свідоцтва про право власності. Свідоцтво про право власності від 10 серпня 2010 року є законним, видане на підставі рішення виконкому ради від 05 серпня 2010 року №775 замість договору купівлі-продажу від 18 серпня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року. Земельна ділянка МКП «Мрія-2» була надана під будівництво магазину на підставі державного акту на право постійного користування землею на підставі рішення виконкому ради від 16 червня 1994 року №731. Актом готовності об`єкта до експлуатації від 28 січня 2010 року №794 було прийнято рішення вважати закінченим будівництвом об`єкт магазин змішаної торгівлі літ. «Б» по АДРЕСА_1 , що підтверджено Сертифікатом відповідності від 28 липня 2010 року. Жодного порушення законодавства при видачі свідоцтва про право власності позов не містить (т.1 а.с.103-105).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року позов задоволено (т.1 а.с.163-172).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою МКП «Мрія-2» на рішення суду.

В апеляційній скарзі МКП «Мрія-2» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.178-185).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. МКП «Мрія-2 є власником нерухомого майна на підставі свідоцтва про право власності від 10 серпня 2010 року, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 серпня 2013 року за №2039898. Оскаржуване свідоцтво не порушує прав ОСОБА_1 . Свідоцтво про право власності від 10 серпня 2010 року видано на підставі рішення виконкому міської ради від 05 серпня 2010 року №775 замість договору купівлі-продажу від 18 серпня 1999 року та акту передачі майна державного підприємства від 21 червня 1999 року. При цьому, рішення виконкому ради від 05 серпня 2010 року №775 ґрунтується на рішенні виконкому від 30 липня 2004 року №543, акті готовності об`єкта до експлуатації №794 від 28 січня 2010 року та сертифікаті відповідності №15000794 від 28 липня 2010 року, всі ці документи видані на ім`я МКП «Мрія-2», ніким не оскаржені та не скасовані. Скасовуючи державну реєстрацію права власності, суд не звернув увагу на те, що державна реєстрація права власності була проведена КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», що було суб`єктом реєстрації станом на 12 серпня 2010 року, даний орган до участі у справі не залучений, будь-який інший суб`єкт реєстрації не міг бути відповідачем за вимогами щодо скасування державної реєстрації. Суб`єктний склад у справі не є правильним.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що був власником частини спірного майна, МКП «Мрія-2» позбавило його цього права. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно є документом, який посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, тому визнання його недійсним та скасування вважається законним та належним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Виконавчому комітету Білгород-Дністровської міської ради було достовірно відомо, що власниками магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1168,2 кв.м по АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,045 га є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках. Як вбачається із аналізу законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, під час прийняття рішень та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно у будь-якому випадку встановлювався власник нерухомого майна. Право власності на магазин на той час не належало ні виконкому ради, ні МКП «Мрія-2», про що їм було достовірно відомо, суд дані обставини встановив вірно (т.1 а.с.100-103).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Відповідно до положень пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на магазин змішаної торгівлі, літ. «Б», загальною площею 1168,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , серія НОМЕР_1 , виданого 10 серпня 2010 року Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради; про скасування державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за МКП «Мрія-2», проведеної 12 серпня 2010 року КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», зазначив відповідачем Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, а МКП «Мрія-2» третьою особою.

МКП «Мрія-2» є юридичною особою, свідоцтво про право власності на ім`я якої та державну реєстрацію права власності якої на об`єкт нерухомого майна за позовом ОСОБА_1 підлягало визнанню недійсним та скасуванню, підлягало залученню до участі у справі в якості відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що МКП «Мрія-2» не є стороною у цивільному процесі з відповідними цивільними правами та обов`язками відповідача.

Як наслідок, суд першої інстанції прийняв рішення про право власності МКП «Мрія-2» на нерухоме майно без залучення МКП «Мрія-2» відповідачем до участі у справі, що відповідно до положень пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з підстав не залучення до участі в справі відповідачем особи, право власності якої на нерухоме майно оспорено позивачем.

Оскільки підставою для відмови у позові є порушення норм процесуального права щодо правильного визначення кола осіб, які мають відповідати за позовом, то при даному апеляційному перегляді справи оцінка доводам учасників справи та висновку суду першої інстанції по суті заявлених вимог не надається.

В порядку статті 141 ЦПК України з позивача стягуються витрати третьої особи на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу малого колективного підприємства «Мрія-2» задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2020 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, за участю третіх осіб малого колективного підприємства «Мрія-2», ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь малого колективного підприємства «Мрія-2» () витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова