Справа № 466/9803/23
Провадження № 2/466/2251/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 листопада 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, -

встановив:

21 вересня 2023 директор Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» Гадьо О. звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів на користь Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 15231,55 грн. та 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ЛКП «Варшавське-407» надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території відповідачам. Відповідачі кошти за отримані послуги не сплачують, що є порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За період з 01.09.2021 по 01.08.2023 сума заборгованості відповідачів за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 15231,55 грн. У добровільному порядку спір між сторонами не врегульовано. 05.09.2022 по справі наказового провадження було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з відповідачів, але ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.08.2023 зазначений судовий наказ було скасовано. Тому представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача ЛКП «Варшавське-407» не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів, позов підтримав у повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавали.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є Львівська міська рада, у якій зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, та ОСОБА_2 , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №358 від 07.09.2023, виданої ЛКП «Варшавське-407».

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

05.09.2022 Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ за заявою ЛКП «Варшавське-407» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2021 по 01.08.2022 у розмірі 6767,3 грн. та 248,10 грн. судового збору.

08.08.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/6660/22 за заявою ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 05.09.2022, оскільки наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

З 01 вересня 2021 року відповідно до розрахунків, наданих ЛКП «Варшавське-407», заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 15231,55 грн. Проте станом на сьогоднішній день дана сума не оплачена.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у частині першій статті 19 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Отже, ЛКП «Варшавське-407» виконало взяте на себе зобов`язання щодо надання послуги по утриманню будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживаючи за вказаною адресою у квартирі АДРЕСА_3 користувалися наданими їм послугами, проте не здійснювали їх оплату.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком є те, що управитель - ЛКП «Варшавське-407» зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами Договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином у квартирі АДРЕСА_4 за період з 01.09.2021 року по 01.08.2023 року утворилася заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території в розмірі 15231,55, що підтверджується відповідним розрахунком за надані послуги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь ЛКП «Варшавське-407» судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, ст. ст. 525, 526, 541, 543, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», місцезнаходження: м. Львів, вул. Варшавська, 64 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити повністю.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 в користь Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», місцезнаходження: м. Львів, вул. Варшавська, 64 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 15231 (п`ятнадцять тисяч двісті тридцять одна) грн., 55 коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , банк АТ КБ «Приватбанк» у м. Львові, МФО 305299, ЗКПО 22333469.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 в користь Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», місцезнаходження: м. Львів, вул. Варшавська, 64 судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн., 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. Б. Єзерський