УХВАЛА

09 листопада 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю представника заявника адвоката Мороза В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заявниця просила зобов`язати Відділ ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: запис про обтяження № 14572997 (спеціальний розділ), обтяжувач в якому: Перший відділ державної виконавчої служби в місті Луцьку, підстава для державної реєстрації обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на відчуження серія та номер: ВП №50107443, видана 25.04.2016 року.

Скарга обґрунтована тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реестрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , міститься запис про обтяження № 14572997 (спеціальний розділ), обтяжувач в якому: Перший відділ державної виконавчої служби в місті Луцьку, підстава для державної реєстрації обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на відчуження серія та номер: ВП №50107443, видана 25.04.2016 року (інформація з реєстрів додається). 31 січня 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області прийнято ухвалу в справі № 569/10128/13-ц за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню повністю, виконавчі листи та дублікати виконавчих листів № 569/10128/13-ц. видані 07.05.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 , ТОВ «Бісмут ЛТД», ТОВ «Ліоніс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , солідарно, на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованості в сумі 315 512,10 (Триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот дванадцять) швейцарських франка 10 сантимів, що за курсом НБУ станом на 17.05.2013 року становить 2 612 274,23 (Два мільйони шістсот дванадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 23 копійки та судового збору в сумі 3 441,00 (Три тисячі чотириста сорок одну) гривні 00 копійок. Ухвала суду набрала законної сили 31.01.2022 року. ОСОБА_1 зверталася до відділу ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту з нерухомого майна. Проте, жодних дій державним виконавцем вчинено не було, для виключення боржника з єдиного реєстру боржників та для подальшого зняття арешту з майна рекомендували звернутися до суду. У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Мороз В.В. підтримав скаргу у межах її доводів, просив задовольнити. Представник суб`єкта оскарження відділу ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за довіреністю Грущук М.В. від 07.11.2023 року, у судове засідання не з`явилася. Подала до суду відзив згідно якого просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю бездіяльності державного виконавця відділу,оскільки на момент завершення даного ВП 16.08.2018року у виконавця були відсутні законні підстави для зняття арешту з майна боржника, який було накладено державним виконавцем відділу 19.05.2016 на виконання рішення Рівненського міського суду, а тому скарга на бездіяльність відділу є необґрунтованою. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність представника суб`єкта оскарження. Ухвалою суду від 28.08.2023 р. прийнято скаргу , призначено судове засідання з викликом сторін. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 16.01.2014 року задоволено позов ПАТ «УкрСибБанк» та стягнуто з ОСОБА_4 , ТзОВ «Бісмут ЛТД», ТзОВ «Ліоніс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , солідарно на користь ПТВ « УкрСиббанк» заборгованість в сумі 315512,10 швейцарських франки 10 сантимів, що за курсом НБУ станом на 17.05.2013 становить 2612274, 23 грн. (Справа № 569/10128/13-ц т.1, а.с.162-165). У ході примусового виконання рішення суду Перший відділ державної виконавчої служби в місті Луцьку, постановою про арешт майна та оголошення заборони на відчуження серія та номер: ВП №50107443, виданої 25.04.2016 року вніс у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реестр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , запис про обтяження № 14572997, що підтверджується оглянутим судом витягом з Реєстру. 31 січня 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області прийнято ухвалу в справі № 569/10128/13-ц за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню повністю, виконавчі листи та дублікати виконавчих листів № 569/10128/13-ц. видані 07.05.2014 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_4 , ТОВ «Бісмут ЛТД», ТОВ «Ліоніс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , солідарно, на користь ПАТ «УКРСИББАНК» заборгованості в сумі 315 512,10 (Триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот дванадцять) швейцарських франка 10 сантимів, що за курсом НБУ станом на 17.05.2013 року становить 2 612 274,23 (Два мільйони шістсот дванадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 23 копійки та судового збору в сумі 3 441,00 (Три тисячі чотириста сорок одну) гривні 00 копійок. ( Справа № 569/10128/13-ц т.2, а.с.166-170). Ухвала суду набрала законної сили 31.01.2022 року. З дослідженої судом відповіді на адвокатський запит за вих. № 86979 від 07.08.2023 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 50107443 про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ТзОВ «Бісмутп ЛТД», ТзОВ «Ліоніс», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу 2612274,23 грн. згідно виконавчого листа ЛФ 569/10128/13-ц, виданого 07.05.2014 Рівненським міським судом. Державним виконавцем 16.08.2018року, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання у зв язку з відсутністю майна боржника. Вищезазначене виконавче провадження станом на 07.08.2023 рік знаходиться у Архіві АСВП, а паперові матеріали виконавчого провадження знищено, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Рекомендовано для зняття арешту з майна звернутися до суду. Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом № 1404-VIII. Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до Інструкції під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 25 Закону № 606-XIVу постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV , яка кореспондується з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч.1 статті 50 № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до частин першої, другої статті 40 Закону № 1404-VIII (у редакції від 17 лютого 2017 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 1404-VIII у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону № 606-XIV Та Закону № 1404-VIII підлягає примусовому виконанню. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду у справі № 645/6694/15-ц від 22 грудня 2021 року у випадку повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, провадження № 61-1980св21. Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника). Однак, враховуючи, що на даний час у відділі ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з заявниці боргу за рішенням суду, на забезпечення виконання якого і був накладений арешт на все майно заявника, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення та з метою захисту порушених прав заявниці, так як арешт майна у даному випадку є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, тому арешт слід скасувати. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 353,354,355, 447-452 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Зобов`язати Відділ ДВС в м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: запис про обтяження № 14572997 (спеціальний розділ), обтяжувач в якому: Перший відділ державної виконавчої служби в місті Луцьку, підстава для державної реєстрації обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на відчуження серія та номер: ВП №50107443, видана 25.04.2016 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас