Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6280/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Кашуба А.В., секретар судового засідання Чернянчук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка виступає в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 , останнім місцем проживання якого було м.Виноградів. Більш ніж через рік помер її син ОСОБА_4 . На день смерті її чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка. Заповіту її чоловік не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом стали вона, як дружина, та їх діти сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (відповідач). Із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_6 жоден зі спадкоємців до нотаріуса у шестимісячний строк не звернувся. Однак позивачка стверджує, що прийняла спадщину, оскільки проживала постійно із чоловіком на день його смерті. Спадщину не оформила. Відповідач ОСОБА_2 не прийняв спадщину, оскільки не подав заяви про її прийняття та не проживав разом із батьком. Другий син ОСОБА_4 був одружений із відповідачкою ОСОБА_3 , з якою розлучилися. У них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Законним представником їх є відповідачка ОСОБА_3 . Відповідачка ОСОБА_3 не заявляє претензій на спадкове майно, що ввійшло до складу спадщини ОСОБА_6 . Позивачка стверджує, що не може оформити спадщину у нотаріальному порядку, оскільки нотаріус їй відмовила на тій підставі, що ОСОБА_4 , який помер через рік після батька, не реалізував своє право на спадщину. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка в цілому на земельну ділянку, яка належала її чоловікові на праві власності в цілому на підставі Державного акту ЯК№640341.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить задоволити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява, у якій відповідач просить розглядати справу без його участі. У письмовій заяві відповідач ОСОБА_2 заявив, що не прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті його батька. Не претендує на майно, що ввійшло до складу спадщини та не заперечує, щоб майно успадкувала його мати ОСОБА_1 . Не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на майно, що ввійшло до складу спадщини після смерті його батька.

Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява, у якій відповідач просить розглядати справу без її участі. У письмовій заяві відповідач ОСОБА_3 заявила, що як законний представник неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має майнових претензій на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_6 , їх діду, на підставі Державного акту ЯК№640341 (предмет позову).

На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, суд у зв`язку із визнанням позову обома відповідачами за результатами підготовчого провадження вирішив ухвалити рішення.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, вивчивши письмові заяви відповідачів, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Виноградові Закарпатської області помер чоловік позивачки - ОСОБА_6 , останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 . (а.с.8,9).

До складу спадщини, що відкрилася на день смерті ОСОБА_6 , ввійшла земельна ділянка площею 0,1228 га, розташована АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:009:0439, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК№640341, виданим 31.10.2012 на ім`я ОСОБА_6 .

Заповіту померлий не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом стали: позивачка ОСОБА_1 , його дружина, та його діти - сини ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 .

Суд встановив, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.11). ОСОБА_4 не має оформлених спадкових прав після смерті батька.

Із заявами про прийняття спадщини жоден зі спадкоємців до нотаріуса у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_6 не звертався.

Суд пересвідчився у тому, що позивачка проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6 постійно на день його смерті як дружина. Відтак на підставі ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_6 .

Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 - не прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті батька, оскільки не подавав у шестимісячний строк заяви про її прийняття та не проживав постійно разом із батьком однією сім`єю на день його смерті.

Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був одружений із відповідачкою ОСОБА_3 , а у шлюбі народили двох дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12,13) Шлюб між подружжям було розірвано Рішенням Виноградівського районного суду від 24.07.2018 у справі №299/1412/18 (а.с.14-18). Діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є малолітніми та їх інтереси представляє та від їх імені діє їх законний представник ОСОБА_3 .

Зі слів позивачки, перешкодою у нотаріальному оформленні спадщини на заваді стала та обставина, що їх зі спадкодавцем син ОСОБА_4 помер, а свої спадкові права не реалізував і не оформив. Нотаріус дала усне роз`яснення, що у такому випадку оформлення спадщини можливе лише у судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов є обґрунтованим та є підстави для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом в цілому на Земельну ділянку площею 0,1228 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :00:009:0439, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК№640341, виданим 31.10.2012.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. В. Кашуба