УХВАЛА

15 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 2/267/840/13

провадження № 61-12662вно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,

Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

заявник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»), ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Матвійчук Наталії Євгеніївни про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. (далі - приватний виконавець) звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У цій заяві приватний виконавець просила звільнити її від сплати судового збору.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 квітня 2023 року заяву приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого листа залишено без руху, надано заявниці строк для усунення її недоліків.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України, пунктом 1 частини першої та підпунктом «г» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі, які є фізичними особами.

У виконавчому провадженні, в межах якого приватний виконавець звернулась

із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, сума, яка підлягає стягненню, становить 136 973,50 грн. Стягувач, звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження, сплатив авансовий внесок, за рахунок якого відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» забезпечуються витрати виконавчого провадження приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» до витрат виконавчого провадження відноситься, зокрема, і сплата судового збору.

Оскільки приватний виконавець Матвійчук Н. Є. у цій справі не здійснює захист власних прав та інтересів, а діє в межах повноважень суб`єкта незалежної професійної діяльності з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, підстав для звільнення її від сплати судового збору немає.

Суд також не взяв до уваги посилання заявника на те, що її дохід від професійної діяльності за 2022 рік становить нуль гривень, оскільки нормами законодавства прямо передбачено право суду звільнити від сплати судового збору саме позивача - члена малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, тоді як заявник не є позивачем

у справі.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2023 року заяву приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого листа визнано неподаною та повернено заявниці.

Суд вказав, що ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року заяву приватного виконавця залишено без руху, оскільки вона подана без додержання норм, визначених у статті 177 ЦПК України. Для усунення недоліків заяви про видачу дубліката виконавчого документа суд надав строк - десять днів з дня вручення ухвали.

26 квітня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала заяву, у якій зазначає, що вимога про усунення недоліків є незаконною і виконана не буде.

У частині дев`ятій статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки недоліків заяви про видачу дубліката виконавчого документа заявниця

у строк, визначений судом, не усунула, суд дійшов висновку про визнання такої заяви неподаною та її повернення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2023 року залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, надіслати апеляційному суду документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі. Роз`яснено строк та порядок виконання вимог ухвали.

Приватний виконавець Матвійчук Н. Є. на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, посилаючись на те, що на виконавця покладено обов`язок отримувати дублікат виконавчого документа, втраченого не з його вини, тому виконавець і не повинен сплачувати судовий збір за подання такої заяви. Виконавчий документ втрачений у зв`язку з воєнними діями на території, яка

з 2022 року є тимчасово окупованою. У приватного виконавця як у тимчасово переміщеної особи вже більше року немає заробітку, вона є матір`ю у багатодітній сім`ї.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2023 року у задоволенні клопотання приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу приватного виконавця на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 травня 2023 року повернено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд виходив з того, що приватний виконавець у цій справі не здійснює захист власних прав та інтересів, а діє в межах своїх повноважень як суб`єкт професійної діяльності з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, який за поданнязаяви про видачу дубліката виконавчого листа, хоч і виконавцем судових рішень, прямо передбачає сплату судового збору.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що приватний виконавець не обґрунтувала, що її майновий стан унеможливлює сплату судового збору в сумі 536,80 грн. При цьому наявність у Матвійчук Н. Є. як у фізичної особи статусу матері багатодітної сім`ї не стосується здійснення нею своїх професійних повноважень.

Короткий зміст постанови Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 рокувідстрочено Матвійчук Н. Є. сплату судового збору у розмірі 536,80 грн на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, відкрито касаційне провадження за її касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходив з того, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Крім того, ураховуючи наявність правової проблеми щодо сплати судового збору

у подібних правовідносинах, беручи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за можливе відстрочити заявнику сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2023 року касаційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. залишено без задоволення.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2023 року залишено без змін.

Стягнено з приватного виконавця Матвійчук Н. Є. (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору саме сторону у справі.Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та

у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». У частині другій статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Оскільки

у цій справі приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не діє в особистих інтересах,

а є суб`єктом, який здійснює виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що вона не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законом встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору немає.

Суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, оскільки у встановлений судом строк особа (приватний виконавець), яка подала апеляційну скаргу на ухвалу суду, не виконала ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Аргумент касаційної скарги про те, що в ухвалі Верховного Суду від 10 квітня

2023 року у справі № 235/7151/20 зазначено, що «оскільки оскаржуване судове рішення у цій справі стосується питання оплати судового збору, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, колегія суддів вважає, що у цьому випадку заявник не повинна оплачувати за скаргу судовий збір» касаційний суд відхилив. Зазначений висновок у вказаній справі суд касаційної інстанції зробив, обґрунтовуючи відкриття касаційного провадження без сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції. Цей висновок не стосується питання сплати / несплати судового збору приватним виконавцем при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви приватного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.

Крім того, суд вважав необґрунтованими посилання на постанову Верховного Суду від 30 червня 2022 у справі № 5020-1129/2012, оскільки вона стосується оскарження дій виконавця, а не питання обов`язку сплати судового збору державним або приватним виконавцем чи звільнення його від цього обов`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року заяву Матвійчук Н. Є. про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2023 року задоволено частково.

Виправлено описку, допущену в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року і резолютивній частині постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, щодо розміру судового збору за подання касаційної скарги, а саме: зазначено правильний розмір судового збору -

429,44 грн, замість помилково вказаного 536,80 грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Аргументи учасників справи

У серпні 2023 року Матвійчук Н. Є. подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, в якій просила скасувати вказану постанову Верховного Суду в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення з приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на користь держави судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 536,80 грн у зв`язку

з припиненням її повноважень.

Заява мотивована тим, що:

06 травня 2023 року набрали законної сили зміни до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно

з підпунктом 11 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону приватний виконавець, який має на виконанні незакінчені виконавчі провадження, може змінити виконавчий округ у разі, якщо його офіс розташований у територіальній громаді, що належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Такий приватний виконавець продовжує примусове виконання виконавчих документів, що перебували у нього на виконанні у виконавчому окрузі, який він змінив, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про виконавче провадження. 19 травня 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н. Є. змінила виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Цього ж дня приватний виконавець Матвійчук Н. Є. припинила свою діяльність, тобто до прийняття постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року;

стягнення з приватного виконавця витрат виконавчого провадження (судового збору) можливе за таких умов: по-перше, наявність спеціального суб`єкта - суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця; по-друге, наявність спеціального боргу - судового збору, який є витратами конкретного виконавчого провадження. Статус та повноваження суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця регулюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень

і рішень інших органів» та Законом України «Про виконавче провадження». Суб`єкт незалежної професійної діяльності не відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними

з професійною діяльністю, усім своїм майном, оскільки відповідно до спеціального законодавства, яке регулює той чи інший вид професійної діяльності, передбачені спеціальні умови здійснення такої діяльності. Зокрема, нормами Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено відкриття приватним виконавцем спеціальних рахунків для здійснення професійної діяльності, в тому числі для здійснення витрат виконавчого провадження та отримання винагороди, а також обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, за рахунок якого здійснюється відшкодування спричиненої приватним виконавцем шкоди третім особам. Тому звернення стягнення на особисте майно фізичної особи, яка займається незалежною професійною діяльністю за боргами, які виникли в рамках цієї професійної діяльності, заборонено законодавством. За таких обставин постанова Верховного Суду від 15 серпня 2023 року в частині стягнення з приватного виконавця судового збору не відповідає нормам законодавства.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2023 року відкрито провадження за заявою Матвійчук Н. Є. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, витребувано справу із суду першої інстанції та призначено справу до судового розгляду без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені у заяві про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами, з таких мотивів.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA,

№ 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Обставина, на яку посилається Матвійчук Н. Є. , а саме те, що 19 травня 2023 року, тобто до прийняття постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. припинила свою діяльність, не є нововиявленою.

Факт припинення приватним виконавцем, якби він був відомий касаційному суду на час прийняття зазначеної постанови, не призвів би до ухвалення іншого судового рішення в частині розподілу судових витрат (нестягнення судового збору з приватного виконавця Матвійчук Н. Є.), оскільки сплата цього обов`язкового збору була відстрочена ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Вказане зумовило обов`язок суду при прийнятті постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, якою у задоволенні касаційної скарги приватного виконавця Матвійчук Н. Є. відмовлено, також вирішити питання про стягнення не сплаченого нею при поданні касаційної скарги судового збору.

Та обставина, що Матвійчук Н. Є. як приватний виконавець припинила свою діяльність у період після відкриття касаційного провадження (12 червня

2023 року) та до прийняття постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року, не позбавляє особу, яка подала касаційну скаргу, обов`язку сплатити судовий збір, сплату якого відстрочено на час касаційного розгляду, після його завершення.

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 225/2213/20 (провадження № 61-7398сво23 зазначено, що «[…] приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому у даній категорії справ відсутні правові підстави для звільнення її від сплати судового збору за подання касаційних скарг на відповідні ухвали апеляційного суду, і, як наслідок, розгляд її касаційних скарг по суті без сплати судового збору».

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (частина третя статті 429 ЦПК України).

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Таким чином, у задоволенні заяви Матвійчук Н. Є. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Матвійчук Наталії Євгеніївни про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 15 серпня 2023 року відмовити.

Постанову Верховного Суду від 15 серпня 2023 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков