Провадження № 2/554/5930/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2023 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Рибак Ж.Ю.., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення порядку користування квартирою,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення порядку користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 відповідно до часток власності та порядку користування який фактично склався: виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 18,6 кв.м., виділити у користування відповідача ОСОБА_2 житлові кімнати площею 11.4 кв.м. та 16.6 кв.м., залишити у користуванні всіх співвласників: ванну кімнату площею 2.0 кв.м., санвузол площею 1.1 кв.м., кухню площею 6.9 кв.м., коридор площею 11.9 кв.м., балкон площею 1.0 кв.м.
В обґрунтування позову, вказав, що користування та розпорядження нерухомим майном, що перебуває у спільній частковій власності можливо лише за згодою всіх співвласників цього майна, ввжаєа, що на даний час є необхідність у встановленні порядку користування вказаним майном.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 28.04.2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час судового розгляду, шляхом надсилання повісток, причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався.
Третя особа в судове засідання не зявилася, причини неявки суд не повідомила, пояснення не надала.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 07.03.2017 по 28.06.2019 день смерті ОСОБА_5 .
17.10.2016 року ОСОБА_5 було складено заповіт, яким все майно, де воно не було та з чого б не складалося і все те, що належатиме йому на час смерті і на що він матиме право, заповів ОСОБА_2
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , а остання є матірю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , отже спадкодавець ОСОБА_5 є дідусем ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її чоловік ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На час смерті ОСОБА_6 за адресою спірної квартири зареєстровано було місце проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 .
На час смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 належало 24/100 частки спірної квартири на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належало 76/100 часток квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло.
Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09.03.2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності задоволено частково. Встановлено, що частки майна у спільній сумісній власності є рівними відповідно до ст.368, 370 ЦК України. Припинено право спільної сумісної власності для ОСОБА_5 на 76/100 часток квартири. За ОСОБА_5 визначено частку у праві спільної часткової власності вказаної квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 залишено на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
Як вбачається з реєстрів дане рішення за життя ОСОБА_5 не було зареєстровано , та частка спільної квартири АДРЕСА_4 відображається як спільна сумісна власність трьох осіб.
Згідно свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2019 року ОСОБА_1 було оформлено спадщину після ОСОБА_9 , яка складалася з частки зазначеної квартири у розмірі 76/900.
Право на таку саму частку має і малолітній ОСОБА_4 .
Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, частка 76/900 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
З 2009 року ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 належало 76/100 спільної власності. Фактично ОСОБА_1 належить 76/225, що приблизно складає 1/3 частину квартири.
На даний час між сторонами склався порядок користування квартирою, згідно з яким ОСОБА_1 користується кімнатою, що на технічному плані має номер 6 та загальну площу 18.6 кв.м.
Відповідно до ст. 355 Цивільного Кодексу України ( надалі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно з ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
За положеннями ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Момент припинення права спільної власності співпадає з моментом виникнення права на частину майна, що раніше було об`єктом права спільної часткової власності, як на окремий об`єкт права власності.
У відповідності до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 слідує, що у квартирі яка є спільною частковою власністю може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі викладено, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 364, 367. 370,381 ЦК України 12,13,81,141, 200, 263-265,268 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 відповідно до часток власності та порядку користування який фактично склався:
-виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 18,6 кв.м.,
- виділити у користування відповідача ОСОБА_2 житлові кімнати площею 11.4 кв.м. та 16.6 кв.м.,
-залишити у користуванні всіх співвласників: ванну кімнату площею 2.0 кв.м., санвузол площею 1.1 кв.м., кухню площею 6.9 кв.м., коридор площею 11.9 кв.м., балкон площею 1.0 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_5 .РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 законний представник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І,Шевська