Справа № 183/1396/22
№ 2-п/183/57/23

У Х В А Л А
13 листопада 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Шевченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 183/1396/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
31 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення суду від 03 жовтня 2023 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що про існування вищевказаного заочного рішення суду дізнався від своєї дружини, яка випадково побачила його в реєстрі судових рішень, про дату судового розгляду, він взагалі ніяким чином не повідомлявся. Відповідачем подавалося клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває на військовій службі, судом було задоволено дане клопотання, однак Дніпровським апеляційним судом скасовано дану ухвалу, бо в його довідці не зазначалося, що він перебуває в складі військового формування і несе службу за межами області, тому з метою дотримання процесуального законодавства, він звернувся до суду з клопотанням про витребування та повторно подав клопотання про зупинення провадження, але ухвали про відмову у задоволенні повторного клопотання, не отримав. Оскільки, справа була розглянута без його участі то відповідно у нього не було можливості вчасно надати суду належні заперечення (відзив по справі) та докази, що призвели до винесення судом необ`єктивного та неправосудного рішення.
Крім того, між ним та стягувачем аліментів існує домовленість, що частина домоволодіння АДРЕСА_1 , в рахунок заборгованості по аліментах передається донькам, а ОСОБА_2 не матиме до нього майнових претензій. Натомість позивач не вчинила жодної дії, для укладення договору дарування. Після цього відповідач сплатив увесь борг по аліментам у розмірі 100 146, 91 грн. та штраф державного виконавця у розмірі 58 000,00 грн. на користь позивача. На сьогоднішній день борг по аліментам відсутній, а тепер, як зазначає відповідач, він має ще таку ж суму пені.
На підставі викладеного відповідач у своїй заяві просив суд скасувати заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року.
Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 100 146 гривень 91 копійку (сто тисяч сто сорок шість гривень дев`яносто одну копійку), за період з 01.02.2007 по 01.02.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,6 гривні (тисяча сімдесят три гривні шість копійок).
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Ч. 3 ст. 287 ЦПК України встановлює, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Згідно з пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.
Згідно листа Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішення у цивільних справах», правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про часта місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини не явки з поважних причини і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 3 ч. ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.
Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.
Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.
Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Використання законодавцем в конструкції коментованої ст.288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.
За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.
Згідно матеріалів справи, вбачається, що відповідачу на його адресу були направлені ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками, а також судова повістка, які не були вручені останньому та були повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», також відповідачу направлялася окремо повістка про розгляд справи, однак також не була вручена відповідачу та повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», окрім того, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада», який є у загальному доступі.
В матеріалах справи міститься клопотання про зупинення провадження, яке ухвалою суду від 19 вересня 2022 року, було задоволено, а в подальшому Постановою Дніпровського апеляційного суду, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасовано, що підтверджує факт обізнаності відповідача про слухання справи. Крім того, відповідач вдруге звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження. Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року, відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про зупинення провадження.
Отже, посилання відповідача на обставини неповідомлення про розгляд справи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Таким чином, доказів, в підтвердження поважності причин неявки відповідача до суду, надано не було. Також, відомостей про зміну місця реєстрації чи проживання до суду не надано.
Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені у повному обсязі.
Мотивуючи свою заяву про перегляд заочного рішення, відповідач посилається на, те що в рахунок заборгованості по аліментах та всіх можливих штрафних санкцій він планував передати за договором дарування частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 б в свою чергу на мала до нього майнових претензій.
На думку суду, вказані доводи відповідача є його власною оцінкою наданих позивачем доказів, а не доказами, наданими відповідачем, тому не є підставою для перегляду заочного рішення у порядку ст..288 ЦПК України, але можуть бути предметом апеляційного розгляду справи.
Також, в своїй заяві відповідач зазначає, що сплатив увесь борг по аліментам та штраф державного виконавця, однак відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, борг був сплачений після винесеного рішення, тобто це також не є підставою для скасування заочного рішення.
Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 183/1396/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.В. Сорока.