Справа №: 671/376/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Подіновської Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до довіреності від 30.04.2021, зареєстрованої в реєстрі за №719, вона уповноважила ОСОБА_3 або ОСОБА_4 бути її представниками з питань розпорядження та експлуатації належного їй транспортного засобу марки MAZDA, моделі CX-5, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Довіреність була дійсна до 30 квітня 2022 року.

Оскільки строк довіреності сплив, тому правовідносини, які виникли на її підставі, припинилися, і подальше утримання відповідачами автомобіля є незаконним.

Листом від 30.11.2022 позивачка звернулася до відповідачів з вимогою про негайне повернення позивачці довіреності та транспортного засобу, однак відповідачі не повернули їй вищевказаний автомобіль та продовжують протиправно користуватися майном, належним позивачці.

З урахуванням викладеного, просила суд зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернути позивачці транспортний засіб марки MAZDA, моделі CX-5, 2013 року випуску, колір - синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав. Пояснив, що між позивачкою та відповідачами існувала домовленість про те, що відповідачі допоможуть ОСОБА_1 продати належний їй автомобіль MAZDA, для чого вона видала їм довіреність. Факт видачі довіреності відповідачі не оспорюють, однак її зміст стосується лише передачі відповідачам повноважень на представлення інтересів, а не передачі у користування транспортного засобу. Факт передачі відповідачам автомобіля не підтверджено, тому у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних реєстру МВС станом на 23.12.2022 ОСОБА_1 є власницею транспортного засобу марки MAZDA, моделі CX-5, 2013 року випуску.

Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Красовською Н.В. 30.04.2021 за реєстровим номером 719, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 або ОСОБА_4 бути її представниками з питань розпорядження та експлуатації (купівлі-продажу, договорів оренди, позики тощо) належного їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , виданого 17 квітня 2021 року, ТСЦ 6844, транспортного засобу марки - MAZDA, моделі - CX-5, тип ТЗ- легковий загальний універсал-В, 2013 року випуску, колір - синій, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в органах нотаріату, відповідних Сервісних центрах МВС, Міністерстві транспорту, Міністерстві інфраструктури, на митниці, комісійних магазинах, комісіях або в будь-яких інших установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням ТЗ, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду, визначення на власний розсуд місця стоянки автомобіля, зняттям з обліку, поставленням на облік, вчиненням правочинів щодо укладення договорів купівлі-продажу, бути представниками в страхових органах, вести від її імені судові справи в усіх судах, а також виконувати всі інші дії, які мають юридичне значення, пов`язані з цією довіреністю.

Довіреність видана з правом передоручення третім особам, з правом виїзду за кордон, строком на один рік і дійсна до 30 квітня 2022 року.

Листом, датованим 30.11.2022, позивачка звернулася до відповідачів з вимогою про негайне повернення позивачці довіреності та транспортного засобу. Лист отриманий відповідачами 30.11.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що у відповідачів відсутні правові підстави володіти, користуватися та розпоряджатися її автомобілем.

Так, положеннями ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Таким чином, предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, пред`явивши позов про повернення майна з чужого незаконного володіння, не надала жодних належних та допустимих доказів, зокрема, акту-приймання передачі майна, розписки тощо, які б могли свідчити та підтвердити факт перебування автомобіля у володінні відповідачів.

Що стосується довіреності від 30.04.2021, зареєстрованої в реєстрі за №719, то такий доказ в розумінні ст. 80 ЦПК України не є достатнім, оскільки свідчить лише про наявність між позивачкою та відповідачами представницьких правовідносин та не дає змоги дійти висновку про наявність ані факту недобросовісного володіння відповідачами спірним автомобілем, ані факту самої передачі транспортного засобу позивачкою відповідачам.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про повернення майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивачка - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач 1 - ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10 листопада 2023 року

Суддя Г.В.Подіновська