Справа № 344/9928/23
Провадження № 2/344/2424/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 325 821, 32 грн., стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 325 821, 32 грн., стягнення судових витрат, посилаючись на те, 28.03.2023 між ним та ОСОБА_2 , було укладено договір позики. Відповідно до пунктів 1.1. та п. 2.1. Договору позики позикодавець передав позичальникові грошові кошти в сумі 325 821,32 грн., про отримання яких позичальник видав позикодавцю розписку. Позика визначена сторонами як безвідсоткова. Згідно з пунктом 3.3. Договору позики підписанням цього Договору Позичальник підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики. Належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від Позикодавця до Позичальника. Передача позики також додатково підтверджується розпискою Позичальника. Згідно з п. 4.1. Договору Позичальник зобов?язався повернути всю суму позики до 01.06.2023. Згідно з пунктом 5.1 Договору позики Позичальник зобов?язується повертати Позикодавцю суму позики щомісячно рівними частинами по 163 000 грн. не пізніше 5 (п?ятого) числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання позики. Позика вважається повернутою Позикодавцеві в момент повернення Позичальнику оригіналу розписки. Згідно з пунктом 6.2. Договору позики у разі прострочення повернення чергової частини позики Позикодавець має право вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми позики, що залишилась не повернутою. У цьому випадку Позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання відповідної вимоги від Позикодавця. Згідно з пунктом 6.3. Договору позики у разі прострочення строку повернення позики (частини позики) Позичальник зобов?язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме в період прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення. Проте, одержані грошові кошти Позичальник не повернув. Станом на день направлення позову Позичальник не здійснив жодних дій щодо повернення коштів.Просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за договором позики в розмірі 325 821, 32 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив врахувати, що відповідачем частково погашено заборгованість за договором позики.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 28 березня 2022 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник), укладено Договір позики (а.с.4-5).

Відповідно до п. 1.1., п.2.1. даного Договору позики, Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти у сумі 325 821,32 грн., а позичальник зобов`язується повернути позику у визначених цим договором строк.

Відповідно до п. 4.1. Договору позики, Позичальник зобов?язується повернути всю суму позики у строк до 01.06.2023 року.

Згідно з пунктом 5.1 Договору позики Позичальник зобов?язується повертати Позикодавцю суму позики щомісячно рівними частинами по 163 000 грн. не пізніше 5 (п?ятого) числа кожного календарного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання позики.

Згідно зі статтею 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, розписка як документ, або договір, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 надав розписку, якою підтвердив, що взяв у борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 325 821,32 грн. (а.с.6).

Факт отримання грошових коштів при розгляді справи не оспорювався. Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано докази, що підтверджують укладення договору позики, отримання грошових коштів боржником, погодження сторонами всіх істотних умов договору позики.

10.05.2023 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів за договором позики, в якій просив протягом трьох днів з дати отримання вимоги повернути йому грошові кошти в сумі 325 821,32 грн. (а.с.14-15).

Як зазначив представник відповідача, відповідач ОСОБА_2 , частково сплатив заборгованість за договором позики в загальному розмірі 20 000 грн.

На підтвердження цього, надав квитанції № НРТК-КК06-220С-1ТВС від 15.06.2023 року на суму 10 000 грн., та №С6ЕА-2562-99КС-К273 від 20.06.2023 року на суму 10 000 грн. (а.с.44-45).

Представник позивача заперечив факт отримання даних коштів, вказавши, що жодних коштів від відповідача на рахунок позивача не надходило.

Дослідивши дані квитанції, судом не можливо встановити на чиє ім`я та рахунок було здійснено переказ та призначення вищевказаних коштів. А тому, дані квинтанції суд не приймає як належний доказ здійснення часткового погашення заборогованості.

Отже відповідач належним чином не виконав взяті на себе перед позивачем зобов`язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем за довогором позики в розмірі 325 821,32 грн. підтверджена належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведені обставини, на які він посилається, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 258,22 грн. витрат по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 533, 1046, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 137, 141 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 325 821, 32 грн., стягнення судових витрат задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 - суму позики розмірі 325 821 (триста двадцять п`ять тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 3 258,22 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 16.11.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.