Справа № 182/2584/22
Провадження № 2/0182/160/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.10.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року. На випадок своєї смерті батько розпорядження щодо належного йому майна не залишив. Єдиними його спадкоємцями за законом є вона - його донька, та її рідний брат ОСОБА_2 - його син. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом немає. Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Її брат ОСОБА_2 подав заяву про відмову від її прийняття на її користь. Проте, приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ковтюх А.В. 06.10.2021 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова обґрунтована тим, що у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому приватний нотаріус не може видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом. З вказаних вище причин вона як спадкоємець за законом, не може набути право власності на спадкове майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та вимушена звернутись до суду. Вона та її рідний брат (відповідач по справі) є єдиними спадкоємцями першої черги ОСОБА_3 . У спадкодавця, крім них інших спадкоємців не має. Її брат від прийняття спадщини відмовився і подав до нотаріальної контори заяву. Вона під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори, дійсно, не надала правовстановлюючий документ на належний йому житловий будинок, так як він ще за життя батька був втрачений. Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав йому на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року. Доказом належності цього будинку батькові є відмітка в домовій книзі, зроблена КП «Нікопольське МБТІ», де вказано, що ОСОБА_3 є власником будинку, на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року. Відповідна інформація в домовій книзі була вказана нікопольським бюро 05.09.1995 року. Відновити втрачений документ або отримати його дублікат не має можливості у зв`язку з відсутністю в КП «Нікопольське МБТІ» такої інформації. За своє життя батько відкрито володів та користувався вказаним житловим будинком. Офіційно в ньому був зареєстрований з 1978 року, про що свідчить відмітка в його паспорті громадянина України. Проживав в ньому разом з ними. На даний час вона бажає оформити спадщину після смерті батька, але через нотаріальну контору зробити це не може в зв`язку з відсутністю у правовстановлюючих документів на спадковий будинок. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав і обов 'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Через це звернулась до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.37), відповідач проти задоволення позову не заперечував (а.с.38).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти та батьки спадкодавця.

Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 (а.с.5), який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-12, 18). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року (а.с.. На випадок своєї смерті батько розпорядження щодо належного йому майна не залишив. Єдиними його спадкоємцями за законом є позивачка донька померлого (а.с.6-7), та відповідач по справі ОСОБА_2 син померлого (а.с.41). Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом немає. Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Ковтюх А.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_2 подав заяву про відмову від її прийняття на користь позивачки (а.с.52). Проте, приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ковтюх А.В. 06.10.2021 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова обґрунтована тим, що у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.75). Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року, про що свідчить відмітка в домовій книзі, зроблена КП «Нікопольське МБТІ», де вказано, що ОСОБА_3 є власником будинку, на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.1993 року (а.с.12). Відповідна інформація в домовій книзі була вказана Нікопольським бюро 05.09.1995 року. За своє життя спадкодавець відкрито володів та користувався вказаним житловим будинком. Офіційно в ньому був зареєстрований з 1978 року, про що свідчить відмітка в його паспорті громадянина України (а.с.25 зв), проживав в ньому разом з сім`єю.

Тому, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спадковий будинок, в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом, або за законом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями (який складається з: житлового будинку (літ.«А»), загальною площею 51.8 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м.; літньої кухні (літ.«Б»); вбиральні (літ.«В»); навісу (літ.«Г»); душу (літ.«Д»); споруджень 1-4,1), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал