УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 756/318/23

провадження № 61-15259ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шевченко Олександр Миколайович, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києвавід 21 лютого 2023 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києвавід 12 червня 2023 року за клопотанням представника відповідача сторонам надано строк на примирення терміном на 2 місяці. Провадження по справі зупинено до 11 серпня 2023 року.

30 червня 2023 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києвавід 04 липня 2023 року відновлено провадження у справі для вирішення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви представник позивача посилалася на те, що ОСОБА_2 просить здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, яке, зокрема, складається з квартири АДРЕСА_1 та частини квартири АДРЕСА_2 .

Вважала, що існує небезпека відчуження відповідачем спірного майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В зв`язку з цим просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 квітня 2004 року, та на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 12 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О. Ю. і зареєстрованого у реєстрі за № 1710; заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, нотаріусам та іншим органам чи особам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2023, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року, заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Степаненко Г. О. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 квітня 2004 та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 12 вересня 2015 року, посвідченого ПН КМНО Соврас О. Ю. і зареєстрованого у реєстрі за № 1710.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, нотаріусам та іншим органам чи особам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: кв. АДРЕСА_1 та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2

Судове рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що у сторін виник спір щодо поділу майна подружжя, зокрема квартири АДРЕСА_1 та частини квартири АДРЕСА_2 . Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

25 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О. М. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судове рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Предметом позову у даній справі є зокрема позовні вимоги майнового характеру - поділ спільного майна подружжя. Задоволення позову може мати наслідок зміну форми власності на спірне майно.

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення заяви та наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. Наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості ефективного захисту прав позивача, а тому накладення арешту на таке майно є можливістю запобігання вчиненню дій щодо спірного майна. Тому ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду є обґрунтованими.

Відповідно до статті 158ЦПК України заявник може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом.

Згідно з статтею 159 ЦПК України заявник також може звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Посилання представника заявника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо відновлення зупиненого провадження у справі для вирішення заяви про забезпечення позову Верховний Суд не приймає до уваги оскільки позов у даній справі було подано не тільки про розірвання шлюбу, а і про поділ майна подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з вимогами статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення є законними, ухваленими з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шевченко Олександр Миколайович, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов