Справа № 336/55/23
Провадження № 2/336/1188/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участі секретаря Брагіної І.В., представника позивача Чень А.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення пені за прострочення сплати страхової виплати,-

ВСТАНОВИВ:

1)Короткий зміст позовних вимог.

14 січня 2021 року між ОСОБА_1 та ТДВ "СК "Кредо" було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту за № ДГО006738/21 на страхову суму 100000,00.

12 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено страховий поліс № АР/1338138 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів на страхову суму 130000,00.

Відповідно до даних договорів страхування були застраховані майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням застрахованим транспортним засобом САМС HN 3250Р34С6М реєстраційний номер НОМЕР_1 .

12 лютого 2021 року по вул. Шевченка, 92, у с. Ямпіль, Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода після настання якої ОСОБА_1 звернулася до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування. Між тим кошти на думку позивача було їй сплачено несвоєчасно та не в повному розмірі.

Так, 18.07.2022 року ТДВ "СК "Кредо" виплатило ОСОБА_1 страхову виплату у розмірі 130000,00 грн. та пеню у розмірі 13595.90 , а пізніше, 01.09.2022 року відповідач виплатив кількома платежами 100000,00. Загальна сума, яка була сплачена страховиком складає 243595,90 грн. в той час коли сума виплати за двома зобов`язаннями, включно з пенею з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, інфляційних нарахувань та 3% річних має складати 359098, 93 грн. Отже на думку позивача їй не доплачено 115503,03 грн.

Розрахунок інфляційний втрат, 3% річних та пені позивачем здійснено за період з 12 лютого 2021 року по 18 липня 2022 року та з 12 травня 2021 року по 01.09.2022 року.

Окрім іншого позивач вказала, що невиплата страховиком сум страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків є неналежним наданням послуги у розумінні законодавства про захист прав споживачів , а саме ст. 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» і як наслідок відшкодування моральної шкоди, завданої таким неналежним наданням фінансової послуги.

За таких обстави, ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 50081,08 грн., 3% річних від прострочення виплати страхового відшкодування за страховим випадком в сумі 8536,44 грн., інфляційні збитки в сумі 56885,51 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

2)Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Ухвалою судді від 05.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача ТДВ «СК «Кредо» відповідно до ст.178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказав, що зобов`язання щодо виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування виконані ТДВ «СК «Кредо» в повному обсязі.

Так, 17.02.2021 року від потерпілої особи надійшло повідомлення про ДТП та заява на виплату страхового відшкодування на підставі полісу № АР/1338138 з пакетом документів.

12.06.2021 року від потерпілої надійшла заява на додаткове покриття невиплаченого страхового відшкодування в ДТП від 12.02.2021 року за договором №ДГО006733/21 згідно з яким страхова сума складає 100000,00 грн.

Відповідно до звіту №1255/21 від 18.03.2021 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу DAF CF85410, д.н.з НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,70 та без врахування ПДВ складає 301207,46 грн.

Оскільки, розрахована сума 301207,46 перевищує розмір страхової суми (ліміт відповідальності) згідно полісу, яка дорівнює 130000,00 на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну, потерпілій особі підлягає до виплати ліміт страхової суми згідно полісу, а саме 130000,00 грн., 0.00 грн- франшиза згідно полісу.

Щодо стягнення пені, представник відповідача вказав, що вона має бути обрахована у період з 19.05.2021 року (перший день прострочення виплати страхового відшкодування) по 23.02.2022 року. За вказаний період пеня була виплачена у розмірі 13395,9 грн.

Щодо кінцевого строку обрахування пені вказав наступне.

Відповідно до листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року та указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військову агресію Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, визнано форс мажорними обставини (обставини непереборниї сили), а відтак пеня може бути нарахована по 23.02.2022 року включно.

Стосовно пені за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 100000,00 грн. за період з 12.05.2021 року по 01.09.2022 року вказав, що згідно з пп.18.3.1 п.18.3 полісу №ДГО 006733/21 виплата страхового відшкодування проводиться страхувальником на підставі заяви третьої особи або іншої особи, яка згідно закону має право на страхове відшкодування.

Відповідно до п. 18.10 полісу ДГО 006733/21 страховиком протягом 30 робочих днів з дати отримання всіх необхідних документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків складає страховий акт та приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування.

12.06.2021 року від позивача надійшла заява на додаткове покриття невиплаченого страхового відшкодування. Кінцева дати виплати припадає на 27.07.2021 року. Страхове відшкодування у розмірі 100000,00 грн. здійснено 01.09.2022 року. Період розрахунку пені має бути з 28.07.2021 року по 23.02.2022 року, а не той який вказаний позивачем.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди вказав, що несвоєчасна виплата страхового відшкодування сталася саме через ситуацію в країні та виплата страхового відшкодування припала на час вже після вторгнення Росії на територію країни, за таких обставин несвоєчасна виплата страхового відшкодування не є невиконанням страховиком своїх обов`язків, або зловживанням своїми правами, а є форс-мажорними обставинами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.

Нормативне обґрунтування.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень ст. ст. 3,5,6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( далі Закону) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 вищевказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону)

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цівільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 12.02.2021 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу САМС НМ3250Р34С6М, державний НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля DAF CF85410 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.03.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автомобіль DAF CF85410 д.н.з. НОМЕР_2 був пошкоджений, а його власнику ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди.

Па момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобілю САМС НМ3250Р34С6М, державний НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «Кредо» згідно з договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних №АР/1338138.

Крім того, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля САМС НИ3250Р34С6М, державний номер НОМЕР_1 також була застрахована у ТДВ СК «Кредо» згідно з договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №ДГО 006733/21 від 14.01.2021.

17.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ СК «Кредо» із заявою на виплату страхового відшкодування на підставі полісу № АР/1338138 з пакетом документів.

12.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до страховика із заявою на додаткове покриття невиплаченого страхового відшкодування в ДТП за договором № ДГО 006733Є21 згідно з яким страхова сума складає 100000,00 грн.

18.07.2022 року ТДВ СК «Кредо» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 130000,00 в межах ліміту страхової виплати за полісом № АР/1338138, а 01.09.2022 року здійснило виплату у розмірі 100000,00 грн. за полісом № ДГО 006733Є21. Окрім того, страховиком було нараховано та виплачено ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за полісом № АР/1338138 у розмірі 13595,9 грн. за період з 19.05.2021 року по 23.02.2023 року.

Висновки суду.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі полісу № АР/1338138 17.02.2021 року, страхове відшкодування у розмірі 130000,00 грн., в межах ліміту, мало бути здійснене не пізніше 18.05.2021 року. Однак лише 18.07.2022 страховик здійснив виплату, тобто несвоєчасно.

Щодо розміру 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення пені відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. є обґрунтованими.

Між тим, суд не погоджується з періодом для обрахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат, який визначено позивачем з 12.02.2021 року по 18.07.2022 року, виходячи з наступного.

Так, перший день прострочення виплати страхового відшкодування є 19.05.2021 року. Отже розрахунок пені має бути здійснено саме з цієї дати. Щодо кінцевого строку нарахування пені, суд погоджується з доводами відповідача, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат має бути здійснено у строк до 23.02.2022 року.

Так, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та діє станом на день ухвалення рішення.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями ЗО 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними мовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, -нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув фунту, інші стихійні лиха, тощо.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За таких обставин, штрафні санкції та інфляційні збитки повинні бути нараховані за період з 19.05.2021 року по 23.02.2022 року

За вказаний період пеня становить 16 889,32 грн.

Між тим, відповідачем була сплачена пеня лише у розмірі 13595,9 грн., що підтверджено ним у відзиві, а від так до сплати підлягає сума у розмірі 3293,42 грн.

Окрім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних у розмірі 3 002,47 грн. та інфляційні втрати у розмірі 8 678,47 грн.

Щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних у зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування за договором № ДГО 006733Є21, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 18.3.1 п.18.3 полісу №ДГО 006733/21 виплата страхового відшкодування проводиться Страхувальником на підставі заяви третьої особи або іншої особи, яка згідно закону має право на страхове відшкодування про виплату страхового відшкодування

Відповідно до п 18.10 полісу №ДГО 006733/21 страховиком протягом 30 робочих днів з дати отримання всіх необхідних документів, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків складає страховий акт та приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування.

12.06.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява на додаткове покриття невиплаченого страхового відшкодування, що підтверджується позивачем.

Тридцяти денний період (робочі дні) протягом якого відповідач повинен був прийняти рішення по заяві на додаткове покриття невиплаченого страхового відшкодування, починається з дати отримання заяви, а саме з 12.06.2021, отже кінцева дата виплати відшкодування згідно законодавства припадає на 27.07.2021.

Страхову виплату за вказаним договором здійснено 01.09.2022, тобто несвоєчасно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за цим договором є обґрунтованими, однак період для їх нарахування має бути з 28.07.2021 року по 23.02.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню у розмірі 10101,37 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 356,46, грн. та 3 % річних у розмірі 1734,25 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходи з наступного.

Враховуючи вищевикладене та нори діючого законодавства, саме вимоги ст.ст 23, 1167 ЦК України, суд приходить до висновку, що вказаними діями, а саме несвоєчасною виплатою страхового відшкодування позивачу, відповідачем завдана останній моральна шкода. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що несвоєчасна виплата страхового відшкодування відбулася через введення в країні воєнного стану, оскільки дорожньо-транспортна пригода відбулася ще 12.02.2021 року, а кінцевий строк виплати страхового відшкодування настав в травні та в липні 2021 року, тобто за довго до тих обставин на які посилається відповідач.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, обставини описані вище, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача у розмірі 10 000,00 гривень.

До повноважень суду не відносить утримання податків з суми, яка підлягає стягненню.

Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково (26%) то тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 430,30 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 19,76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247,258-259,263-265,272-274 ЦПК України, ст. ст. 23, 509, 526, 625, 1167 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення пені за прострочення сплати страхової виплати задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі - 13394,79 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 4736,72 грн.; інфляційні збитки завдані простроченням виплати страхового відшкодування у розмірі 15034,93 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 430,30 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Інформація про учасників справи:

1)Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації:

АДРЕСА_1 ) Відповідач: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр-т Моторобудівників, буд. 34, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.10.2023.

Суддя О.А. Савеленко

06.10.23