Справа № 450/3916/22 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвського В.Є
Провадження № 22-ц/811/1482/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.,

З участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Гельо С.Б., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сенько А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/3916/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гельо Степана Богдановича на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксани Романівни,- про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

22 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося майно, а саме будинок АДРЕСА_1 .

Зазначає, що 27 жовтня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського РНО Шаравара О.Р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на яку нотаріусом було надано відповідь, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Вважає, що пропустила вказаний строк з поважних підстав, оскільки страждала на важке психічне захворювання і не підтримувала зв`язки з ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, просила визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гельо С.Б. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що згідно чинної практики Верховного Суду, однією з поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, є тривала хвороба спадкоємців. Звертає увагу, що причиною пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є її важка психічна хвороба, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса.

Зазначає, що практика Верховного Суду свідчить про те, що при розгляді справ про встановлення додаткового строку прийняття спадщини, суди повинні ретельно аналізувати обставини справи, встановлювати, як саме хвороба вплинула на стан здоров`я спадкоємця та чи створило те чи інше захворювання істотні труднощі для реалізації спадкових прав.

Вважає, що важке психічне захворювання позивачки створило істотні труднощі для реалізації нею своїх спадкових прав, є поважною причиною для поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволити.

04 липня 2023 року від ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу. Покликаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Звертає увагу, що на протязі чотирьох років до дня смерті чоловіка та півтора року після смерті чоловіка, позивачка не перебувала на стаціонарному лікуванні та могла довідатися про смерть свого чоловіка і звернутися у нотаріальну контору для прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк. Вважає, що перешкод та поважних причин для своєчасного звернення у нотаріальну контору у період з 01 лютого 2021 року по 01 серпня 2021 року у позивачки ОСОБА_1 не було. Посилається на практику Верховного Суду у зазначеній категорії справ.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника-адвоката Гельо С.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сенько А.Р., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 30 серпня 2022 року позивачка ОСОБА_1 17 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 13 вересня 2022 року Личаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ (м.Львів) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.5).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 70447904 від 27 жовтня 2022 року вбчається, що внаслідок смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом ЛРНО відкрита спадкова справа № 67893681.

Згідно листа-відповіді приватного нотаріуса ЛРНО Шаравари О.Р. вих..№ 107/02-14 від 27 жовтня 2022 року на ім`я ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на належне ОСОБА_3 майно, оскільки, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою 27 жовтня 2022 року, нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 10).

За змістом ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно із спадкодавцем. Не подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк свідчить про пропуск спадкоємцем визначеного законом шестимісячного троку на прийняття спадщини.

За змістом ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 прописав, що за змістом ч.3ст.1272 ЦК поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було, він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, відтак відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок Верховного Суду у 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18.

Відмовляючи у визначенні позивачці ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції прописав, що позивачем не надано, а судом не встановлено жодних об`єктивних причин, які могли викликати непереборні або істотні труднощі для подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з 01 лютого 2021 року до 01 серпня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що згідно епікризу позивачки ОСОБА_1 така майже 4 роки до дня смерті ОСОБА_3 та півтора року після смерті ОСОБА_3 не проходила стаціонарного лікування.

Зокрема, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 вперше лікувалася у Львівській КПЛ стаціонарно з 23.02.2016 року по 11.04.2016 року, надалі-з 22.07.2016 року по 07.09.2016 року, з 11.02.2017 по 21.03.2017 року з діагнозом хронічний маячний розлад, параноїчний синдром.

В 2020 році залишила чоловіка та перейшла проживати по місцю своєї реєстрації у квартиру АДРЕСА_2 .

Передостання госпіталізація позивачки тривала з 11.02.2017 року по 21.03.2017 року.

Остання госпіталізація тривала з 05.07.2022 року по 24.08.2022 року, тобто через півтора року після смерті ОСОБА_3 .

З виписного епікризу вбачається, що на лікування у 2022 році ОСОБА_1 прибула разом із свекрухою ( мамою попереднього чоловіка) та з адвокатом. На момент огляду перебувала у ясній свідомості. Орієнтована у власній особистості, в просторі і в часі вірно. Психомоторна сфера без порушень.

17.08.2022 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, а з 24.08.2022 року до 24.08.2023 року призначено індивідуальну програму реабілітації №812.

Представник позивачки ОСОБА_1 -адвокат Гельо С.Б. вважає, що хвороба позивачки була перешкодою для подання нею заяви про прийняття спадщини у визначений ст.1272 ЦК шестимісячний строк.

В суді апеляційної інстанції адвокат Гельо С.Б. просив призначити відносно ОСОБА_1 стаціонарну судово-психіатричну експертизу для вирішення питання чи страждала ОСОБА_1 будь-яким розладом здоров`я, яке б перешкодило їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу з 01.02.2021 року по 27.10.2022 року.

Згідно з ухвалою занесеною до протоколу судового засідання , колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання адвоката. Зазначене клопотання в суді першої інстанції представник позивачки не заявляв, хоча йому було відомо про всі обставини і саме на такі він посилається у апеляційній скарзі. Крім цього, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини тривав з дня смерті ОСОБА_3 , тобто з 01.02.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а не по 27.10.2022 року, як зазначає адвокат в клопотанні про призначення експертизи.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 за фахом юрист. В 2015 році зверталася в суд з позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_3 (справа № 450/2046/15-ц, однак через неодноразову неявку в судове засідання, позовна заява ОСОБА_1 ухвалою суду від 29.02.2016 року залишена без розгляду.

Встановлено, що на протязі майже чотири роки до дня смерті ОСОБА_3 та півтора року після смерті позивачка ОСОБА_1 не перебувала ні на стаціонарному, ні амбулаторному лікуванні.

Колегія суддів враховуючи зазначене, вважає, що хвороба позивачки не була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивачка особисто 30.08.2022 року вчиняла дії по оформленню паспорта громадянина України, а 13.09.2022 року у Личаківському ВДРАЦС ЗМУ МЮ (м.Львів) персонально отримала повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , що підтверджує те, що в період відсутності гострого прояву симптомів хвороби, позивачка ОСОБА_1 орієнтувалася в просторі і часі, сама собі зараджувала у справах.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки , викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 липня 2020 року по справі № 172/888/18 Верховний Суд не погодився із висновками попередніх інстанцій та прописав, що підстави для задоволення позову відсутні. В межах даної справи суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після відкриття спадщини захворів на тяжку хворобу, яка швидко прогресувала в бік погіршення стану здоров`я, що спричинило втрату зору. Верховний Суд прописав, що позивач подав заяву про прийняття спадщини через 2 місяці після спливу 6-ти місячного строку, на час подання заяви стан його здоров`я не змінився, на лікуванні не перебував, тому відсутні підстави для висновку, що хвороба позивача була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_1 пояснила, що на початку 2020 року залишила чоловіка ОСОБА_5 та з цього часу ним не цікавилася, проживала у квартирі АДРЕСА_2 .

У постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц та від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц Верховний Суд прописав, що за відсутності у спадкодавця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий висновок Верховного Суду у постанові від 04 листопада 2015 року по справі № 6-148цс/15.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, дотримано вимог матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гельо С.Б. залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк