Справа № 496/7684/23
Провадження № 2/496/2400/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку та нерухомого майна, та стягнення судових витрат -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.

Відповідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем зазначено ціну позову у розмірі 51 828 грн., що складається з ціни нерухомого та рухомого майна, що підлягає поділу та відповідно сплати судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підтвердження ціни позову, позивачка надала технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 від 12.09.2012 року, де Інвентаризаційна вартість будинку складала 83 656 грн.

При цьому, позивачка зазначила, що у разі збільшення ціни будинку на підставі проведеного експертного дослідження, нею буде здійснена доплата судового збору.

Дослідивши матеріали додані до позову та його зміст, суд дійшов висновку про залишення його без руху з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається ринковою вартістю майна.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено що позови про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 с. 4 Закону України «Про судовий збір».

Суд не погоджується із визначеною позивачем ціною позову та вважає, що ціна позову повинна відповідати дійсній вартості майна, про яке заявлено у позовній заяві, станом на подання позовної заяви.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на підтвердження оцінки майна складається звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

При відсутності достовірних даних, про ціну даного нерухомого майна, станом на час подання позову, позивачем щонайменше необхідно надати докази щодо ціни на майно (витяги з веб сайтів продажу аналогічного нерухомого майна тощо).

Отже, позивачу для визначення правильної ціни позову необхідно надати докази на підтвердження вартості нерухомого майна, що складає предмет спору (грошова оцінка тощо) на момент звернення з позовом до суду, на підставі яких можливо буде визначити ціну позову та правильно розрахувати суму судового збору, що буде підлягати сплаті.

При цьому, суд зазначає, що відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, можливо у разі звернення до суду із відповідним клопотанням про розстрочення чи відстрочення по сплаті судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачем є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За вказаних обставин, позивачка повинна надати суду документи на підтвердження дійсної, на дату звернення до суду з відповідним позовом, ціни нерухомого майна, що буде підтверджувати ціну позову, та сплатити, у разі необхідності правильний судовий збір, або подати до суду клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору.

Визначення ціни позову та сплачений судовий збір є обов`язковим, адже суд при вирішенні справи по суті, у будь-якому разі у силу ст. 141 ЦПК України та вимог Закону України «Про судовий збір» повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі.

При цьому, суд зазначає, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Враховуючи викладене, для відкриття провадження по справі, необхідно усунути вказані недоліки, а саме вказати ціну позову, що відповідає часу звернення позивачки до суду.

Таким чином, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом подачі виправленої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 136, 175-177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл житлового будинку та нерухомого майна та стягнення судових витрат залишити без руху.

Надати 15-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Буран