Провадження № 2-з/638/142/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Межирицької В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мартовицького Кирила Вікторовича про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 до суду надійшла зазначена заява, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого з 01.09.2006 по 03.10.2023 придбали наступне майно: земельну ділянку, кадастровий номер :13:008:006, площею 0,052 га за адресою АДРЕСА_1 . На земельній ділянці побудовано житловий будинок загальною площею 405 кв.м., який також розташовано за адресою АДРЕСА_1 , який було оформлено на відповідача. 23.03.2016 однокімнатну квартиру 14,6 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 , яку оформлено на відповідача. 14.08.2018 однокімнатну квартиру 18,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 , яку оформлено на відповідача. Під час розмови з відповідачем остання повідомила, що має намір розпродати все майно, яке придбане під час шлюбу та є спільною сумісною власністю. У разі невжиття заходів забезпечення позову на майно відповідача позивачу може бути істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду. У зв`язку з чим позивач просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Заяву про забезпечення позову подано з дотриманням порядку, встановленого п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України, тобто до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувли у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2006. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 у справі №638/5641/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, рішення набрало законної сили 03.11.2023.

Окрім того, з наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що з 01.06.2006 по 03.10.2023, тобто у період шлюбу з ОСОБА_2 , було придбано наступне майно: земельну ділянку, кадастровий номер :13:008:006, площею 0,052 га за адресою АДРЕСА_1 . На земельній ділянці побудовано житловий будинок загальною площею 405 кв.м., який також розташовано за адресою АДРЕСА_1 . 23.03.2016 однокімнатну квартиру 14,6 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 . 14.08.2018 однокімнатну квартиру 18,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до наданих ОСОБА_1 витягів з Опендатабот від 14.11.2023 зазначені об`єкти нерухомості зареєстровані за ОСОБА_2 , а саме:

-Право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 23.03.2016;

-Право власності на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 14.08.2018;

-Право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 15.06.2015;

-Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :13:008:006, площею 0,052 га розташовану за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 15.06.2015.

Тобто, ОСОБА_1 доведено, що спірне майно придбано у період шлюбу з ОСОБА_2 .

Рішенням Харківської міської ради № 437/23 від 18.08.2023 перейменовано вулицю Цілиноградська на вулицю Мирослава Мисли.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, позов може бути забезпечено тільки стосовно майна, яка належить відповідачу та у разі коли існують обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.

Як зазначає ОСОБА_1 на теперішній час існує вірогідність того, що ОСОБА_2 може вжити заходів щодо відчуження майна.

Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що має намір звернутись до суду з позовом про поділ майна подружжя, тобто, заходи забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_2 , є співмірними та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.

Приймаючи до уваги, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, а також те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, а також те, що вжитий вид забезпечення позову має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відчуження.

Щодо саме накладення арешту на нерухоме майно суд зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна, що є складовою арешту майна, без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Зазначене узгоджується з постановою Верховний Суд від 19 лютого 2021 року у справі №643/12369/19.

Виключною метою забезпечення позову є забезпечення майбутнього виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, при цьому вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна є максимально можливим обмеженням прав власника майна, а тому не буде співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, є втручанням у право власника майна на користування своєю власністю.

Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони відчуження вказаного майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу..

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 152 ЦПК України - у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мартовицького Кирила Вікторовича про забезпечення позову до пред`явлення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме:

-квартири АДРЕСА_4 ;

-квартири АДРЕСА_5 ;

-будинку АДРЕСА_1 ;

-земельної ділянки кадастровий номер :13:008:006, площею 0,052 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію ухвали направити, для негайного виконання, заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Сторони :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_6

Суддя: І.В. Семіряд