Дата документу 13.11.2023
Провадження № 2-з/334/68/23
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви -

в с т а н о в и в:

10.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову (до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та розподіл спільного майна) шляхом накладання арешту на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 28267737, який на праві власності належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. та заборони ОСОБА_3 вчиняти правочини щодо відчуження 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 28267737.

В обґрунтування заяви про забезпечення майбутнього позову зазначено наступне.

Так, ОСОБА_2 готує до суду позов про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з вересня 2004 року по квітень 2022 року; визнання об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3/4 (три четвертих) частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; в порядку поділу спільного сумісного майна: визнання за ОСОБА_2 права власності на 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_3 права власності на 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Як на підставі для забезпечення позову посилається на те, що ОСОБА_3 може продати будинок, оскільки вона звернулась до органів поліції та вигнала його з будинку у примусовому порядку.

Крім того, ОСОБА_3 приходила до будинку з ріелтором та невідомими заявнику людьми а тому у нього є всі підстави вважати, що вона приводила потенційних покупців для огляду будинку.

За наслідками розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя відповідно до частин 9-10 ст.153ЦПК України може постановити ухвалу про повернення заяви заявникові, а також про вжиття заходів забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову, вказані ухвали підлягають оскарженню відповідно до статті 353 ЦПК України.

У відповідності до ч.ч.1-7 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:1)причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2)вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову. 4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6)пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Крім того, вимоги до заяви про забезпечення позову визначені в ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Вона повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення п.2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявником не зазначено його місце проживання, а зазначена лише адреса для листування.

Так в заяві ОСОБА_2 зазначає місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , проте вказує, що ОСОБА_3 звернулась до органів поліції та вигнала його з будинку у примусовому порядку.

Таким чином, адреса проживання заявника не зазначена. Копія паспорту з адресою реєстрації до заяви не додана. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_2 на території міста Запоріжжя не зареєстрований.

Відсутність даних відомостей, може вплинути на обов`язок суду передбачений ст. 154 ЦПК України щодо застосування зустрічного забезпечення (у разі якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову тощо ).

Крім того, в порушення п.5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України в заяві не зазначено ціну позову про забезпечення якого просить заявник.

Так в заяві зазначено, що станом на дату складання заяви про забезпечення позову висновок про вартість майна ще не готовий, оцінка майна ще триває. За умовами договору купівлі-продажу від 29 липня 2010 року договірна вартість житлового будинку становила 92 112,00 гривень, отже вартість 3/4 часток житлового будинку становитиме 69084,00 грн.

Разом з тим, відповідно до вимог п.9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна (вартістю майна на день звернення до суду з позовом, а не відомостями його вартості станом на 2010 рік (13 років потому).

В силу ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст.151, 153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Ленінський районний суд м.Запоріжжя (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: