Справа № 283/1832/23
Провадження №2-о/283/60/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в місті Малині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 заявник ОСОБА_1 звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ російської федерації, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Малина Житомирської області.

Заява обґрунтована тим, що з 08 жовтня 2006 року вона проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від близьких відносин з ОСОБА_3 у них народилася дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 01.03.2023 року відносно дитини ОСОБА_2 зазначено, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 10 лютого 2023 року ОСОБА_3 був призваний по мобілізації на військову службу до лав ЗСУ на період воєнного стану. 05.07.2023 року між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув під час проходження військової служби в с. Приютне, Пологівського району Запорізької області. Відповідно ст. 29-31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осі» ОСОБА_2 має право на призначення та отримання пенсії у зв`язку втратою годувальника - її батька ОСОБА_3 . Оскільки у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_2 відомості про батька були внесення за вказівкою заявниці за її прізвищем відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, то призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та набуття права на спадкування після смерті її батька ОСОБА_3 можливе лише у разі встановлення факту батьківства щодо доньки. Встановлення факту батьківства не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для малолітньої дитини ОСОБА_2 юридичні наслідки у вигляді права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника , а інший порядок його встановлення відсутній, та може бути розглянуто в порядку окремого провадження. Просить суд задовольнити вимоги позовної заяви.

31.07.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Саланді О.М.

04.08.2023 ухвалою судді заяву залишено без руху та надано строк заявнику для усунення недоліків.

12.09.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено розгляд у відкритому судовому засіданні.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без представника, не заперечує проти задоволення вимог позовної заяви.

При таких обставинах неявка сторін за умови подання відповідного клопотання, не суперечить вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Слід зазначити, що окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Із матеріалів справи вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту постійного проживання із померлим необхідне заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника, а також з метою забезпечення інших соціальних прав та гарантій дитини, при цьому проти встановлення такого факту заінтересовані особи заперечень не висловлювали, тобто встановлення даного факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право, який належить розглядати у позовному провадженні.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України (2004 року) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Крім того, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18).

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти.

До конклюдентної дії у цивільному праві належать дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського РУЮ Житомирської області 17.01.2011 року вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Малині Житомирської області, батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.9).

Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 1 від 01.03.2023 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.07.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 05.07.2023 (а.с.11).

Згідно сповіщення Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2981 від 20.07.2023 року та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.07.2023 року ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.13-14).

Згідно заповіту ОСОБА_5 - матері ОСОБА_3 від 18.05.2016 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із зобов`язанням надання права проживання у квартирі ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно довідки депутата Малинської міської ради № 878 від 28.07.2023 ОСОБА_3 дійсно з жовтня 2006 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 та вів спільне господарство з ОСОБА_6 ( а.с. 20).

Фотознімки ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_2 від 11.02.2011 року, бабусі ОСОБА_5 (матері ОСОБА_3 ) з онукою ОСОБА_2 від 03.08.2011 року та у день реєстрації шлюбу 05.07.2023 року (а.с.21-22), письмові пояснення свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , підтвержують факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 .

У справі, яка розглядається, суд на підставі належної оцінки сукупності зібраних у справі доказів, зокрема письмових показів свідків, письмових доказів, копій фотознімків, встановив, що заявником доведено про визнання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя батьківства щодо їх спільної доньки ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 приймав участь у її житті і вихованні доньки, проводив разом відпочинок, піклувався про дитину, спільно проживав з її матір`ю, що не спростовано під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність у справі юридичного факту батьківства ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, подана заява, підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація соціальних прав спільної з померлим дитини.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мурманськ російської федерації, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Малина Коростенського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, адреса: вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, .

Суддя: О. М. Саланда