Справа № 367/8506/17
Провадження №2/367/1181/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

24 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Балинської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500415645 від 24 вересня 2013 року на суму 21064,19 грн. 30.09.2014 року між ПАТ"Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг Груп" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 500415645 від 24 вересня 2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата Майнінг Груп", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 45 594,82 грн., з яких: 19 106,21 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 888,61 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 5600,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2016 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 500415645 від 24 вересня 2013 року. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 45 594,82 грн., з яких: 19 106,21 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 888,61 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 5600,00 грн. - пеня, штраф, неустойка.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.08.2020 року позов було задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.04.2021 року вказане заочне рішення було скасовано та призначено справу до судового розгляду.

24.04.2022 року до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована тим, що заборгованість з щомісячним зростанням виникла з 25.02.2014 р. тобто з дати неповернення чергового щомісячного платежу згідно графіку, отже перебіг строку позовної давності для вимоги за кожним таким платежем розпочав перебіг з дня, коли виникло прострочення, а саме з 26.02.2014 року. Таким чином, строк позовної давності в частині пред`явлення вимог позивачем про стягнення з відповідача заборгованості за черговими щомісячними платежами на погашення тіла кредиту і процентів за користування кредитом за період з 25.02.2014 р. по 25.11.2014 р. закінчився 26.11.2017 р. Також розрахунку заборгованості встановлено, що у зв`язку з простроченням повернення кредиту, з 25.03.2014 р. відповідачу нараховувався штраф у розмірі 200 грн. за кожен прострочений платіж, але вимоги про стягнення штрафу не були пред`явлені протягом однорічного строку позовної давності. На підставі зазначеного, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду направили клопотання, згідно якого просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують.

До суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, просить в задоволенні позову відмовити та застосувати по справі строки позовної давності.

Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500415645 від 24 вересня 2013 року на суму 21 064,19 грн.

30.09.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата Майнінг Груп" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата Майнінг Груп" перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 500415645 від 24 вересня 2013 року.

10.10.2016 року між ТОВ "Дата Майнінг Груп" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата Майнінг Груп" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата Майнінг Груп", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 45 594,82 грн., з яких: 19 106,21 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 888,61 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 5600,00 грн. - пеня, штраф, неустойка.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами, визначене ними в ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

24.09.2013 році відповідачем було отримано кредит у сумі 21 064,19 грн. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій є 25.09.2016 року (п.2.3. Кредитного договору).

З додатку №1 кредитного договору вбачається, що відповідач з 25.10.2013 р. і до 25.09.2016 р. повинен був повернути отриманий кредит щомісячними рівними платежами у розмірі 1210,97 грн., дана сума платежу складається з погашення основної суми боргу, процентів і комісії.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем було здійснено чотири щомісячні оплати на загальну суму 4846,00 грн.. а саме: 16.10.2013 року 1212,00 грн. (з них 481,62 грн. - погашення основної суми, 228,02 грн. - проценти за користування кредитом, 501,33 грн. - інші послуги банку); 19.11.2013 року - 1212,00 грн. (з них 486,83 грн. - погашення основної суми, 222,81 грн. - проценти за користування кредитом, 501,33 грн. - інші послуги банку); 20.12.2013 року - 1212,00 грн. (з них 492,10 грн. - погашення основної суми, 217,54 грн. - проценти за користування кредитом, 501,33 грн. - інші послуги банку); 20.01.2014 року - 1212,00 грн. (з них 497,43 грн. - погашення основної суми, 212,21 грн. - проценти за користування кредитом, 501,33 грн. - інші послуги банку).

Отже, заборгованість з щомісячним зростанням виникла з 25.02.2014 р. тобто з дати неповернення чергового щомісячного платежу згідно графіку, отже перебіг строку позовної давності для вимоги за кожним таким платежем розпочав перебіг з дня, коли виникло прострочення, а саме з 26.02.2014 року.

Таким чином, строк позовної давності в частині пред`явлення вимог позивачем про стягнення з відповідача заборгованості за черговими щомісячними платежами на погашення тіла кредиту і процентів за користування кредитом за період з 25.02.2014 р. по 25.11.2014 р. закінчився 26.11.2017 р.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 20.01.2014 р. за черговим платежем за січень 2014 року. Після зазначеної дати відповідачем кошти на погашення чергових платежів за договором не вносились, всі чергові платежі поспіль з 25.02.2014 р. відповідачем не сплачені, тобто з 25.03.2014 р. у кредитора виникло право нараховувати штраф за кожен не сплачений черговий платіж поспіль у відповідності до п.4 кредитного договору.

З розрахунку заборгованості встановлено, що у зв`язку з простроченням повернення кредиту, з 25.03.2014 р. відповідачу нараховувався штраф у розмірі 200 грн. за кожен прострочений платіж, але вимоги про стягнення штрафу не були пред`явлені протягом однорічного строку позовної давності.

З вхідного штампу Ірпінського міського суду Київської області вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 12.12.2017 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку.

Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ №6-61цс14).

Отже, щодо наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Крім того, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік згідно зі ст.258 ЦК України, який обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається за правилами ст.253 ЦК України - з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, та нараховується за кожен день у межах позовної давності за основною вимогою.

Частиною 4 ст.267 ЦК України регламентовано, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за наявності про це заяви відповідача, яку, у даному випадку, містять матеріали справи.

Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки, під час ухвалення даного рішення судом було встановлено пропущення строків позовної давності щодо тіла кредиту, а також щодо пені та штрафу, що вбачається з вищевикладеного, а позивачем не доведено переривання строків давності, тому суд дійшов висновку, що пропущення позивачем строку звернення до суду щодо стягнення заборгованості з відповідача у строк, більш, ніж передбачений ст. 257 ЦК України, є підставою для відмови у задоволенні вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позовних вимог Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова