Справа № 578/1055/23
провадження №2/578/157/23

РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Казміренко Л.О., третьої особи ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача адвоката Школьного В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в особі представника адвоката Казміренко Лариси Олексіївни до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

установив:

27.06.2023 представник позивачки звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на період її навчання, тобто до 01.07.2025; покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 (відповідач у справі) є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 серпня 2001 року по 10 березня 2021 року. 23 грудня 2020 року за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувались аліменти у розмірі частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини до повноліття доньки. На даний час доньці сторін ОСОБА_2 виповнилося 18 років. Вона навчається у Сумській філії Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правоохоронна діяльність». Термін навчання 3 роки - до 01 липня 2025 року. Донька позивачки проживає разом з нею та знаходиться на повному утриманні своєї матері. ОСОБА_2 навчається за денною формою навчання, на неповному державному забезпеченні, не працює, отримує грошове забезпечення в розмірі 620 грн на місяць, самостійних доходів не має. Позивачці самій утримувати доньку важко, оскільки на даний час її дохід є незначним та недостатнім для утримання повнолітньої доньки, яка навчається та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці у зв`язку з продовженням нею навчання. На даний час відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, стягуваних за рішенням суду на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Позивачці відомо, що відповідач має доходи, інших утриманців у нього не має, він є працездатним.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 30.06.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 28.07.2023, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

03.07.2023 через канцелярію суду надійшли пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 , у яких остання підтримує позов та просить суд його задовольнити.

У судовому засіданні, яке відбулось 28.07.2023, суд постановив протокольну ухвалу, якою за клопотанням відповідача продовжив строк для подання відзиву на позов до 15.08.2023, а також встановив позивачеві строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву, а відповідачеві строк для подання заперечення.

08.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Школьним В.А., у якому позовні вимоги визнаються частково, а саме відповідач погоджується із сплатою аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів, оскільки аліменти у більшому розмірі він сплачувати не зможе через перебування на його частковому утриманні непрацездатного батька, який потребує лікування, а також через стан здоров`я відповідач сам потребує періодичного лікування, до того ж відповідач на даний час не працевлаштований. Також у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

14.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивачки, у якій вона наполягає на задоволенні позву у повному обсязі. Зокрема представник наголошує, що відповідач не вчиняє жодних дій з пошуку роботи. Крім того позивачка приймає до уваги факт перебування на частковому утриманні відповідача його непрацездатного батька, водночас зазначає, що цей факт не позбавляє відповідача обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки в силу об`єктивних обставин вона не може утримувати її самостійно.

За клопотанням від 19.09.2023 представник позивача подала для долучення до матеріалів справи копію відповіді № 618 від 17.08.2023 Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ щодо форми навчання доньки сторін ОСОБА_2 та копію відповіді № 02-22/135 від 10.08.2023 Краснопільського управління Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості про те, що відповідач не перебуває на обліку у зазначеному управлінні.

20.09.2023 позивачка повторно надала докази на підтвердження розміру понесених нею витрат на утримання доньки у зв`язку з продовженням нею навчання, додані до відповіді на відзив, через неналежну якість копій раніше поданих документів.

03.10.2023 відповідач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження необхідності несення додаткових витрат на утримання непрацездатного батька.

У судовому засіданні, яке відбулось 19.10.2023, позивачка, її представник та третя особа позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Зокрема позивачка повідомила, що несе витрати, пов`язані із забезпеченням доньки продуктами харчування, одягом, засобами догляду та гігієни, а також несе додаткові витрати на медичні обстеження доньки, відповідач при цьому їй у добровільному порядку не допомагає, хоча спроможний надавати доньці матеріальну допомогу.

Третя особа підтвердила, що дійсно не може утримувати себе самостійно, оскільки навчається за денною формою і позбавлена можливості працевлаштуватись, проживає у гуртожитку, а тому має потребу у матеріальній допомозі від батька, вважає достатньою суму допомоги близько трьох тисяч гривень щомісяця.

Відповідач та його представник підтримали заперечення, викладені у відзиві на позов, наполягали на частковому задоволенні позову.

Представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що повнолітня донька сторін, яка продовжує навчання, проживає окремо від позивачки, а тому остання не мала повноважень на звернення до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник проти задоволення клопотання представника відповідача заперечували та наголошували, що донька сторін проживає разом з матір`ю, що підтверджується актами встановлення фактичного місця проживання особи від 06.06.2023 та від 23.10.2023, у той час коли вона не навчається, донька проживає разом з позивачкою і остання повністю забезпечує її харчуванням, одягом, несе витрати на проїзд від місця навчання до місця проживання.

На підтвердження своїх заперечень 07.11.2023 за вх. № 4690/23-вх представник позивача додатково подала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи Акту № 01852588/3610 встановлення фактичного місця проживання особи від 23.10.2023, згідно якого зі слів суб`єкта звернення встановлено, що ОСОБА_2 фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , а також відповіді Сумської філії ХНУВС від 07.11.2023 за № 988, з якої вбачається, що ОСОБА_2 проживає на території навчального закладу у приміщенні гуртожитку, яке є тимчасовим місцем проживання на період навчання, за адресою гуртожитку навчального закладу ОСОБА_2 не зареєстрована.

У судовому засіданні, яке відбулось 08.11.2023, постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні усного клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (позовну заяву подано від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справи), оскільки у ході розгляду клопотання було встановлено, що позивачка з даним позовом звернулась від свого імені та у власних інтересах, а донька сторін залучена до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, та постановлено продовжувати судовий розгляд справи.

У судовому засіданні, яке відбулось 08.11.2023, учасники справи підтримали свої позиції, викладені у раніше поданих до суду документах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, їх представників, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №47, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають, зокрема, доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 9).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 10.03.2021 шлюб між сторонами розірваний (а.с. 11-12).

На час подання позову донька сторін ОСОБА_2 досягла повноліття, навчалась у Сумській філії Харківського національного університету внутрішніх справ на 1 курсі на денній формі навчання за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» (знаходиться на неповному державному утриманні та проживає у гуртожитку), що підтверджується довідкою Сумської філії ХНУВС №145 від 26.05.2023 та отримувала грошове забезпечення, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_2 . Сумської філії ХНУВС №29 від 26.05.2023 (а.с. 13, 14).

Згідно акту, складеного посадовими особами Краснопільської селищної ради, від 06.06.2023 за №01852-231/1713, про встановлення фактичного місця проживання особи, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та з її слів фактично проживає разом з донькою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 23.03.2021 (а.с. 10).

Позивачка працює на посаді секретаря Відділу культури, туризму, молоді та спорту Краснопільської селищної ради Сумської області, отримує заробітну плату у розмірі 8851,50 грн, що підтверджується довідкою про доходи №22 від 05.06.2023, виданою начальником Відділу культури, туризму, молоді та спорту Краснопільської селищної ради Сумської області (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_3 має заборгованість перед позивачкою по сплаті аліментів на доньку ОСОБА_2 до її повноліття, стягнутих за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 23.12.2020, яка виникла у період з 01.08.2020 по 01.05.2023, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 станом на 01.06.2023 (а.с. 15-16).

Відповідно до повідомлення Краснопільського управління Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості від 10.08.2023 відповідач на обліку в органі зайнятості населення не перебуває (а.с. 117).

Відповідно до повідомлення Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ від 17.08.2023 повнолітня донька сторін ОСОБА_2 є курсантом 2 курсу (термін навчання три роки) за державним замовленням, що передбачає безкоштовне навчання, форма навчання денна (перебуває на неповному державному утриманні та проживає у гуртожитку) (а.с. 116).

У судовому засіданні, яке відбулось 19.10.2023, третя особа повідомила, що з 31.08.2022 вона проживає у гуртожитку.

З Акту № 01852-588/3610 встановлення фактичного місця проживання особи від 23.10.2023 вбачається, що зі слів суб`єкта звернення ОСОБА_2 остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 161, зворот).

Згідно відповіді Сумської філії ХНУВС від 07.11.2023 за № 988 курсант 2-го курсу ОСОБА_2 проживає на території навчального закладу у приміщенні гуртожитку, яке є тимчасовим місцем проживання на період навчання у закладі вищої освіти системи МВС України; за адресою гуртожитку навчального закладу ОСОБА_2 не зареєстрована; відповідно до Положення про організацію внутрішнього розпорядку в Харківському національному університеті внутрішніх справ курсанти можуть проживати за межами університету, дозвіл на проживання за межами університету надається курсанту на підставі його письмового рапорту, клопотання керівництва курсу та Сумської філії з обов`язковим попереднім обстеженням санітарно-гігієнічних та побутових умов життя, комісійного мотивованого висновку, затвердженого першим проректором або проректором за напрямом службової діяльності та відповідного наказу ХНУВС; згідно особової справи курсанта ОСОБА_2 зазначене місце проживання: АДРЕСА_1 ; довідка про склад сім`ї в особовій справі відсутня (а.с. 162).

Таким чином наявні у справі докази підтверджують, що як на час звернення позивачки з даним позовом до суду, так і на момент розгляду справи ОСОБА_2 проживає у гуртожитку за місцем навчання, хоча і зареєстрована за іншою адресою. У той же час у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 у встановленому порядку отримувала дозвіл на проживання за межами університету. Крім того у судовому засіданні третя особа підтвердила, що документи, які дозволяють їй проживати за межами університету, відсутні.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами сімейного законодавства України.

Так відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, проаналізувавши положення ст. 199 СК України, слід зробити висновок, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб це один з батьків дитини, за умови, що дочка, син проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Разом з тим у ході судового розгляду справи встановлено, що фактично донька сторін ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання у Сумській філії Харківського національного університету внутрішніх справи, яка розташована за адресою: м. Суми, вул. Миру, 24, проживає у приміщенні гуртожитку, яке є тимчасовим місцем проживання на період навчання, а не за місцем фактичного проживання матері.

При цьому суд критично оцінює наявні у матеріалах справи акти встановлення фактичного місця проживання особи від 06.06.2023 та від 23.10.2023, згідно з якими зі слів суб`єктів звернення ОСОБА_2 фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки долучені стороною позивача докази довідки з місця навчання ОСОБА_2 від 26.05.2023, від 17.08.2023, 07.11.2023, свідчать про те, що ОСОБА_2 проживає у приміщенні гуртожитку за місцем розташування навчального закладу. До того ж присутня у судовому засіданні, яке відбулось 19.10.2023, ОСОБА_2 особисто підтвердила, що з 31.08.2022 вона дійсно проживає у гуртожитку.

Матеріали справи не містять доказів припинення навчання, а також доказів того, що курсант ОСОБА_2 у порядку, встановленому Положенням про організацію внутрішнього розпорядку в Харківському національному університеті внутрішніх справ, затвердженим наказом від 06.07.2020 № 331, отримувала дозвіл на проживання за межами університету, зокрема за місцем проживання матері.

Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 у визначений законом спосіб уповноважила свою матір ОСОБА_1 на звернення до суду в своїх інтересах з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

25.10.2022 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22 досліджував питання щодо визначення належного позивача та встановив, що суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Отже якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову з цієї підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на встановлені у ході розгляду справи обставини, а саме відсутність доказів, що свідчать про спільне проживання позивачки та її повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, суд доходить висновку, що відсутність порушеного права позивачки є підставою для відмови у позові. При цьому сама позивачка не обґрунтувала обставин порушення саме її прав.

Разом з цим суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам справи, що право на самостійне звернення до суду з даним позовом має повнолітня дочка сторін ОСОБА_2 .

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові, при цьому позивачка при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, такі витрати підлягають компенсуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, інші понесені позивачкою судові витрати у зв`язку з відмовою у позові слід залишити за нею.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 13.11.2023.

Суддя Ю.О. Зеря