Провадження № 2/761/9446/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» про стягнення безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом № 956 грошові кошти у розмірі 22522,98 грн. та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис № 956 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» кредитної заборгованості у розмірі 21169,96 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстраційний номер № 956 від 28.02.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю.

У той же час, у порядку примусового виконання виконавчого напису № 956 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. було безпідставно стягнуто з позивача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» грошові кошти в сумі 22522,98 грн.

Враховуючи те, що вказані кошти на користь відповідача були перераховані безпідставно позивач просив стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» на її користь безпідставно отримані відповідачем кошти в сумі 22522,98 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08.09.2023 року недоліки були усунені.

11.09.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Матвєєвою Ю.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

24.10.2023 року від представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» надійшов відзив, в якому позов визнає частково у розмірі 19405,98 грн.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. вчинено виконавчий напис № 956 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» кредитну заборгованості у розмірі 21169,96 грн.

02 червня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. за № 956.

19 червня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого м. Києва Клименко Р.В. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, якою постановлено здійснювати відрахування з доходів боржника, які він отримує в ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як визначено у ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18 викладено висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем коштів на виконання виконавчого напису, визнаного судом таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61- 88св21) одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала.

Зважаючи на те, що правовою підставою для набуття ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» грошових коштів став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. № 956 від 28 лютого 2020 року, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, то правова підстава для отримання таких коштів відпала. Отже, грошові кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідач не заперечує факт отримання коштів для погашення заборгованості у розмірі 19405,98 грн. , що підтверджується випискою.

Разом з тим, суд зауважує, що, кошти у розмірі 3117,00 грн., згідно наданої виписки підтверджені, як «Основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій», а тому, не підлягають стягненню з ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин в частині стягнення з ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» винагороди приватного виконавця у розмірі 3117,00 грн., що були утримані із заробітної плати позивача, на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів є обґрунтованими, проте, підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 19405,98 грн.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 353, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 19405,98 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн., згідно квитанції № 0.0..1 від 31.08.2023р.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

13 листопада 2023 року