Справа № 133/2142/23
Провадження № 22-ц/801/2126/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 рокуСправа № 133/2142/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С.Г.,

суддів: Медвецького С. К., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Глуховецької селищної ради,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Глуховецької селищної ради на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Пєтухової Н. О., у справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Глуховецької селищної ради до ОСОБА_1 , за у часті третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Глуховецької селищної ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Глуховецької селищної ради про позбавлення батьківських прав, відібрання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 02 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору.

16 серпня позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 30 серпня 2023 року в задоволенні клопотання відмовлено, продовжено строк органу опіки та піклування виконавчому комітету Глуховецької селищної ради строк на усунення недоліків позовної заяви.

04 вересня 2023 року позивач подав клопотання про уточнення позовної заяви та про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено, позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради у апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Козятинського міськрайонного суду від 19 вересня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом не враховано, що позивач звернувся до суду з позовом у інтересах малолітньої дитини, та відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. На думку апелянта суд указані положення закону не врахував та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що Законом України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік підстав, з яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, серед яких не визначено підстави, на яку посилається позивач.

Позивач двічі подавав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, однак суд у задоволенні цього клопотання відмовив та дійшов висновку про повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради двічі подавав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просив суд звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування вказаних заяв позивач зазначав, що відповідно до пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи, що предметом позову у даній справі є питання захисту прав дитини, а саме: позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів, то є підстави для звільнення її від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з положеннями статті 133, частини четвертої статті 177 ЦПК України судовий збір належить до судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, які несуть сторони в судах усіх рівнів.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір» (стаття 2 цього Закону).

Згідно з пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

У даному випадку законодавцем використовується узагальнений термін «заява», як наприклад у статті 185 ЦПК України, де йдеться про повернення заяви, маючи на увазі позовної заяви.

Суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що орган опіки та піклування виконавчий комітет Глуховецької селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, відібрання дитини та стягнення аліментів з метою захисту прав малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому, відповідно до вимог п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову до суду та прийшов до помилкового висновку про повернення вказаної позовної заяви позивачу у зв`язку з несплатою судового збору.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавило позивачку права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, рішення «Мірагаль Ecкoлaнo та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року, рішення у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (Заява № 24003/07)).

Тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та прийнята у порушення норм процесуального права.

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильність висновків суду першої інстанції при застосуванні норм процесуального права у даній справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування виконавчого комітету Глуховецької селищної ради задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Копаничук

судді: С. К. Медвецький

В. В. Оніщук