Справа № 740/7103/23
Провадження № 2/740/1421/23
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

установив:

ОСОБА_1 подала до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вказану позовну заяву, в якій заявила такі вимоги: стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2015 року до 13 жовтня 2021 року у розмірі 326 241,34 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2023 по 24.10.2023 у розмірі 1488,90 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.10.2023 по день фактичного розрахунку; стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі, рівній невиплаченому відповідачем середньому заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Усупереч викладеному, позовна заява не містить ціни позову, хоча позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з постановою Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, в якій погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного Суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору, а отже вони підлягають оплаті судовим збором.

Отже, за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку позивачка не звільнена від сплати судового збору і ця вимога підлягає оплаті в установленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, як за майнову вимогу.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то за цю вимогу позивачка також не звільнена від сплати судового збору, така вимога підлягає оплаті в розмірі, установленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру, залежно від визначеної позивачкою ціни позову.

Судовий збір необхідно сплатити на рахунок для сплати судового збору за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м.Ніжин/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0025707; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно подати відповідні документи, що підтверджують таку сплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачці строк для усунення вищевказаних недоліків у спосіб подання позовної заяви в новій редакції з копією для відповідача із зазначенням ціни позову, а також надання документів на підтвердження сплати суми судового збору.

Керуючись ст. 175 - 177, 185 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко