Справа № 203/2428/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 18.08.2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «MERCEDES-BENZ Е280 CDi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Транспортний засіб «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований по договору страхування транспортних засобів за полісом №204295651 в ТзДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 25.08.2021 року було виплачено страхове відшкодування в сумі 64513 грн. 01 коп. Оскільки свої зобов`язання страхова компанія виконала в повному обсязі, запасні деталі, які були замінені відповідачем при здійсненні ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ Е280 CDi», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: двері задні ліві, крило заднє ліве, облицювання порогу лівого, підлягають поверненню позивачу. 09.11.2021 року та 15.09.2022 року відповідачу було направлено листи з проханням передати замінені деталі, жодної відповіді на які не отримано. Згідно звіту ТОВ «Партнер-Консалт» від 19.09.2022 року №28-D/11/32, складеного на замовлення позивача, вартість змінних складових становить 9110 грн. 70 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 9110 грн. 70 коп. за вартість деталей, які були замінені.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.05.2023 року цивільну справу було передано за підсудністю до Самарського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20.06.2023 року справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.08.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач за неодноразовими викликами до суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Поряд з цим, відповідачем було подано заяву про передачу справи за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за місцем його фактичного проживання та місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Суд враховує, що питання щодо підсудності справи вирішувалось зазначеними вище ухвалами судів від 08.05.2023 року та 20.06.2023 року, а відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Також суд враховує, що відповідач є зареєстрованим у Центральному (Кіровському) районі м.Дніпра, а тому позов пред`явлено до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з дотримання правил загальної підсудності, встановлених ч.1 ст.27 ЦПК України.

Враховуючи, що справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та їх явка судом обов`язковою не визнавалась, подану представником позивача заяву про розгляд справи за його відсутності, а також неодноразову неявки відповідача без поважних причин, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.08.2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «MERCEDES-BENZ Е280 CDi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «NISSAN TIIDA», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована за полісом №204295651 в ТзДВ СК «Альфа-Гарант».

Вказаною страховою компанією ОСОБА_1 було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12545 грн. 79 коп.

В свою чергу останній 07.09.2021 року звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В., відповідно до висновку якого №2810/21 від 19.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин колісного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ Е280 CDi», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 18.08.2021 року, була визначена в сумі 62013 грн. 01 коп. без ПДВ, а вартість матеріального збитку в сумі 66947 грн. 49 коп.

Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про стягнення з ТзДВ СК «Альфа-Гарант» недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 49467 грн. 22 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2022 року у цивільній справі №182/415/22 відповідний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2022 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень в касаційному порядку рішення судів першої та апеляційної інстанції не оскаржувались та, таким чином, 31.08.2022 року набрали законної сили.

На виконання Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2022 року у цивільній справі №182/415/22 позивачем було здійснено доплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 49467 грн. 22 коп.

В пред`явленому позові ТзДВ СК «Альфа-гарант» посилалось на те, що оскільки свої зобов`язання страхова компанія виконала в повному обсязі, запасні деталі, які були замінені відповідачем при здійсненні ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ Е280 CDi», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме: двері задні ліві, крило заднє ліве, облицювання порогу лівого, підлягають поверненню позивачу. 09.11.2021 року та 15.09.2022 року відповідачу було направлено листи з проханням передати замінені деталі, жодної відповіді на які не отримано. Згідно звіту ТОВ «Партнер-Конслат» від 19.09.2022 року №28-D/11/32, складеного на замовлення позивача, вартість змінних складових становить 9110 грн. 70 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 9110 грн. 70 коп. за вартість деталей, які були замінені.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 36 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п.36.1 ст.36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень діючого законодавства обов`язок позивача полягав у відшкодуванні потерпілій особі витрат, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

В свою чергу стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди підлягала ринкова вартість виконаних ремонтних робіт із відновлення автомобіля (без урахування зносу замінених деталей) зменшена на суму виплаченого страхового відшкодування (з урахуванням зносу замінених деталей).

Тому, питання про передачу деталей, які підлягали заміні, в даному випадку могло бути поставлено заподіювачем шкоди, а не позивачем.

Крім того, суд враховує, що згідно долучених до позову матеріалів вбачається, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди позивачем було відшкодовано відповідачу, як потерпілій особі, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, в розмірі оціненої матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, що підлягали заміні, тобто в межах відповідальності визначеної ст.29 Закону України Закону України №1961-IV.

Доказів тому, що відповідачем в подальшому було проведено відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, а також тому, що відповідні деталі фактично було замінено, а не відремонтовано, позивачем не надано.

Посилаючись на те, що згідно звіту ТОВ «Партнер-Консалт» від 19.09.2022 року №28-D/11/32 вартість змінних складових становить 9110 грн. 70 коп., позивач вказаного звіту або інших доказів щодо вартості відповідних деталей, а відповідно і доказів заявленої до стягнення суми, суду також не представив.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю належними доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем по справі судові витрати покладаються на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.988,1194 ЦК України, ст.ст.6,22,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити повністю.

Понесені позивачем про справі судові витрати покласти на отаннього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя С.Ю. Казак