Справа № 597/1691/23
Провадження №2/597/287/2023
"08" листопада 2023 р. м.Заліщики
Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Торської І.В.
за участю секретаря Фаринник Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
Представник позивачки адвокат Данильчук Назар Богданович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 , спадкоємицею за заповітом, право власності на земельну ділянку, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 03.10.2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Данильчук Назарій Богданович у судове засідання не з`явилися, однак 07 листопада 2023 року представник позивачки надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки не повідомили.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надали, також не подали відзиву на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла матір позивачки ОСОБА_4 про, що складено відповідний актовий запис №231.
Спадщину після смерті прийняла ОСОБА_1 , оскільки проживала з померлою разом на момент її смерті в одному будинку, даний факт підтверджується довідкою Товстенської селищної ради № 205 від 05.09.2023 року.
Факт належності померлій ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №197769405 від 27.01.2020 року.
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт від 23.07.2020 року, який було посвідчено секретарем Кошилівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 31. За змістом даного заповіту все майно померлої, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, вона заповіла ОСОБА_5 .
Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та оформлення права на земельну ділянку позивачка звернулася із заявою до державної нотаріальної контори в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказане майно. Проте, на вищевказану заяву Державний нотаріус виніс постанову, про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відповідно до довідки, виданої Товстенською селищною радою Чортківського району Тернопільської області 25 травня 2022 року за №108, разом із спадкодавцем на день її смерті проживали та були зареєстровані: чоловік - ОСОБА_2 , 1952 року народження, син - ОСОБА_3 , 1982 року народження, дочка - ОСОБА_1 , 1986 року народження, батько - ОСОБА_6 , 1938 року народження (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), мати - ОСОБА_7 , 1941 року народження (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Відповідно до матеріалі спадкової справи, спадкова маса померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 розподіляється наступним чином:
- ОСОБА_1 - 7/10 частина спадкової маси (спадкування за заповітом), ОСОБА_2 - 1/10 частина спадкової маси (спадкування за законом), ОСОБА_6 - 1/10 частина спадкової маси (спадкування за законом), ОСОБА_7 - 1/10 частина спадкової маси (спадкування за законом).
Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, врегульовані наступними нормами закону.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цьогоКодексу (ст. 1223 ЦК України).
Згідно з положеннями ст.1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ст.1299 Цивільного кодексу України, якщо у склад спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу).
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 іншого заповіту не складено, крім позивачки з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори ніхто не звертався.
Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог й вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності, в порядку спадкування за заповітом на майно ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Встановлені обставини щодо перешкод для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, законність набуття права власності спадкодавцем на спадкове майно, дають суду всі підстави для задоволення позову.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,76-81,89,263,265,280 ЦПК України, суд, -
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачкою протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя Ірина ТОРСЬКА