справа 761/2630/23
головуючий у суді І інстанції Макаренко І.О.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Станіслава Сергійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року про повернення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: позивачу потрібно було надати належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що справа підсудна Шевченківському районі міста Київ.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто позивачеві.

Суд першої інстанції мотивував постановлену ухвалу тим, що до суду надійшла заява на виконання ухвали про усунення недоліків, однак позивач недоліки позовної заяви не усунув, оскільки обставин, за яких позивач міг би звернутися із вищезазначеним позовом до Шевченківського районного суду міста Києва з боку останнього зазначено не було, доказів реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем також не було надано.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов С.С. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що місце реєстрації відповідача йому не відоме, але зазначив останнє відоме місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , як це передбачено частиною 9 статті 28 ЦПК України.

За цією адресою, яка є також адресою реєстрації позивача, подружжя деякий час проживало разом після реєстрації шлюбу. Після спільного проживання за вказаною адресою відповідачка виїхала у невідомому напрямку, відповідач не веде з нею спільного господарства та не має зв`язку більше ніж 10 років. Інших відомостей про місце проживання відповідача позивачу не відомо, стосунки із нею він не підтримує.

Зазначає, що відповідно до отриманої на запит суду інформації, відповідач не значиться зареєстрованою у м. Києві. Така інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації відповідача, а тому відповідно до частини 10 статті 187 ЦПК України суд повинен вирішити питання про відкриття провадження у справі та викликати відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція. Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено правило загальної територіальної підсудності, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача (альтернативну підсудність).

Частиною 9 статті 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Указана норма передбачає право позивача звернутися до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача або за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, на виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи (а.с. 9).

Згідно з отриманої судом першої інстанції інформації з ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» відомості за введеним запитом « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » не знайдено (а.с. 10).

Частиною 10 статті 187 ЦПК України визначено, що якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, частиною 9 статті 187 ЦПК України, визначено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що при пред`явленні позову до Шевченківського районного суду міста Києва позивач зазначив останнє відоме йому місце проживання відповідача - ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про інше зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування відповідача, крім адреси, зазначеної позивачем в позовній заяві.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції повернув позовну заяву на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України з посиланням на те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, тому позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто суд першої інстанції повернув позовну заяву позивачу з підстав не підсудності цьому суду.

Чинним процесуальним законодавством визначено вичерпний перелік випадків, у яких позовна заяву повертається позивачу.

Згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачу з підстав не усунення ним недоліків позовної заяви щодо надання доказів підсудності суду справи про розірвання шлюбу, суд першої інстанції залишив поза увагою

положення частини 9 статті 187 ЦПК України, яка визначає дії суду при встановленні тієї обставини, що справа не підсудна цьому суду,

положення частини 10 статті 187 ЦПК України, яка визначає дії суду при отриманні судом інформація, яка не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи

положення статті 185 ЦПК України, якою визначено вичерпний перелік підстав, за яких позовна заяву повертається позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви. У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Станіслава Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська