печерський районний суд міста києва
Справа № 465/6599/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді: Остапчук Т.В., при секретарі: Сестро - Животовської А.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання про самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,- В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 (далі - відповідач-1, Командир військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 ), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2, ДКСУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.10.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року замінено відповідача у цивільній справі з Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 на Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, Міністерство юстиції України).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року в порядку загального позовного провадження прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та призначено підготовче засідання у справі.

04.07.2023 року суддею Печерського районного суду міста Києва заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи 465/6599/18-ц

01.08.2023 ухвалою судді було прийнято до свого провадження матеріалів цивільної справи та призначено в порядку позовного спрощеного провадження. Дослідивши матеріали спрви, головуючий дійшов висновку про заявлення самовідводу, з наступних підстав.

Як визначено у ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, приписами частини першої ст. 33 ЦПК України визначено, що визначення судді, для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України передбачено обов`язок судді заявити самовідвід за наявності підстав, зазначених, зокрема, і в ч. 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України (якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 у даній цивільній справі та в інших провадженнях неодноразово було висловлено недовіру судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., з метою уникнення сумнів в неупередженості або об`єктивності судді вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду цивільної справи № 757/6599/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вкладене, керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала оскарженню не підлягає. Суддя Т.В.Остапчук