Справа №450/3388/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 05 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» - надалі Банк) був укладений кредитний договір №СМ-SME601/038/2007, згідно з яким відповідачка отримала кредит в розмірі 125 000,00 (сто двадцять п`ять тисяч,00) доларів США. Позивач стверджує, що у відповідності до п.1.1. кредитного договору банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачці кредит у розмірі згідно умов договору. В свою чергу відповідачка зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов`язання, встановлені у кредитному договорі. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. В порушення зазначених умов кредитного договору, відповідачкою ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотки. Тому відповідно до п.2.1.3. додаткового договору №4 від 06.04.2012 р. до кредитного договору, АТ «ОТП Банк» вимагав від відповідачки погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

В якості забезпечення виконання вказаного зобов`язання, 06 квітня 2011 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений договір поруки №SR-SME601/001/2011.

Керуючись умовами кредитного договору та договору поруки, позивачем було надіслано відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, проте такі вимоги були проігноровані.

Позивач зазначає, що станом на 14.09.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 72415,49 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 2 026 512,65 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 44 828,04 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 1 254 491,13 грн. та заборгованості по відсотках - 27587,45 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 772 021,52 грн.

Також, у позовній заяві зазначено, що в АТ «ОТП Банк» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, в зв`язку з чим позовні вимоги визначені у валюті, передбаченій Кредитним договором.

Враховуючи наведене просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.11.2018 року позовну заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором скеровано до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю.

17.12.2018 року справа надійшла до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

17.01.2019 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду від 18.12.2018 року.

21.01.2019 року справу скеровано до Львівського апеляційного суду.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.04.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2018 року.

22.04.2019 року справа надійшла до Галицького районного суду м. Львова.

08.07.2019 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Яцишина І.В. про зупинення провадження у справі.

30.09.2019 року та 09.10.2019 року до суду надійшли додаткові пояснення від представниці позивача.

15.10.2019 року згідно з розпорядженням №191 призначено повторний автоматичний розподіл. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року головуючим суддею у даній справі визначено суддю Юрківа О.Р.

28.01.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки адвоката Яцишина І.В. про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

14.02.2020 року до суду від представниці позивача надійшли додаткові пояснення щодо клопотання про призначення експертизи.

02.12.2020 року представником відповідачки адвокатом Яцишиним І.В. знято з розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про призначення експертизи документів фінансово - кредитних операцій відмовлено за безпідставністю.

22.12.2020 року представник відповідачки адвоката Яцишин І.В. подав до суду клопотання про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій та письмові пояснення по суті справи, а також клопотання про витребування доказів.

15.04.2021 року представниця позивача подала до суду додаткові пояснення щодо клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено та витребувано від Акціонерного товариства «ОТП Банк»: копію кредитної справи ОСОБА_1 за кредитним договором № СМ-SME601/038/2007 від 05.06.2007 року; виписки з операційних днів банку за період з 05.06.2007 року по даний час, з вказаними назвами платежів, по всіх відкритих рахунках для обслуговування кредитного договору № СМ-SME601/038/2007 від 05.06.2007 року.

02.07.2021 року на виконання ухвали суду від 15.04.2021 року представником позивача подано до суду витребувані докази.

04.10.2021 року представник відповідачки адвокат Яцишин І.В. подав до суду доповнення до клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 року клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій задоволено та призначено у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

26.04.2022 року справа повернулася до Галицького районного суду м. Львова з експертної установи з повідомленням про неможливість надання висновку експерта, оскільки експерту не було надано додаткових документів, які просив надати експерт для проведення експертного дослідження.

Також, 26.04.2022 року до суду надійшли документи, що були витребувані судом у позивача для проведення експертизи та документи, що були витребувані у відповідача.

Справу було повторно скеровано до експертної установи.

28.06.2023 року справа повернулась до суду з експертної установи з висновком експерта №1526-Е від 12.06.2023 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2023 року відновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представниця позивача в останнє судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідачки адвокат Яцишин І.В. в останнє судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його та відповідачки відсутності, позовні вимоги заперечує повністю, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Також, ствердив, що банком не зараховано в погашення боргу всіх сум, які були сплачені відповідачкою, вважає, що позивачем невірно вказано розмір заборгованості. Також вважають, що АТ «ОТП Банк» втратило своє право на звернення до суду з вимогами до поручителя ОСОБА_2 . Як вбачається з умов кредитного договору та додатку до них у виді графіку погашення кредиту та сплати відсотків, позичальник та банк погодили строк погашення кредиту. З часу несплати кожного з платежів, відповідно до статті 261 ЦК України, починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя. Тобто, оскільки у позичальника починаючи із дня останньої проплати по кредиту виникли зобов`язання перед кредитором, то і у поручителя виникли такі зобов`язання, адже відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, вважають, що позивачем не надано суду жодного допустимого доказу що може підтвердити ціну позову та розмір заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

З урахуванням ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 05.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 7-19/.

Згідно з даним договором ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 125 000,00 доларів США.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк виконав свої зобов`язання та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі згідно умов договору.

Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Однак, відповідачкою ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми.

06.10.2010 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 20-23/.

06.06.2011 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №2 до кредитного договору №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 24-25/.

06.10.2011 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №3 до кредитного договору №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 26-31/.

06.04.2012 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №4 до кредитного договору №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 32-37/,

29.08.2012 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №5 до кредитного договору №СМ-SME601/038/2007 /Том 1, а. с. 38-42/.

Відповідно до п.2.1.3. додаткового договору №4 від 06.04.2012 р. до кредитного договору АТ «ОТП Банк» вимагав від ОСОБА_1 погашення всієї заборгованості за кредитним договором.

Також, в якості забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 , 06.04.2011 року між ОСОБА_2 та АТ «ОТП Банк» укладено договір поруки №SR-SME601/001/2011 / Том 1, а. с. 43-44/.

06.10.2011 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №1 до договору поруки №SR-SME601/001/2011 /Том 1, а. с. 45/.

06.04.2012 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №2 до договору поруки №SR-SME601/001/2011 /Том 1, а. с. 46/.

29.08.2012 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір №3 до договору поруки №SR-SME601/001/2011 /Том 1, а. с. 47-48/.

АТ «ОТП Банк» було надіслано відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, проте такі вимоги були залишені без відповіді .

Згідно з розрахунком заборгованості, що наданий позивачем, станом на 14.09.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 72415,49 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 2 026 512,65 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 44 828,04 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 1 254 491,13 грн. та заборгованості по відсоткам - 27587,45 доларів США, що згідно офіційного курсу на день сплати судового збору з розрахунку 1 долар США - 27,984519 грн. становить 772 021,52 грн. /Том 1, а. с. 49-50, 70/

В АТ «ОТП Банк» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями /Том 1, а. с. 66-69/.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1526-Е від 12.06.2023 року вбачається, що дослідженням поданих документів, наявний в матеріалах справи «Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за кредитним договором № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 р. станом на 14.09.2018 р.» по кредиту (основний борг) відповідає умовам кредитного договору № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 року та підтверджується представленими на дослідження документами ( у т.ч.: розрахунковими, первинними) в частині видачі кредитних коштів у розмірі 125 000, 00 дол. США та в частині зарахування коштів на погашення основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 80 172,00 дол. США. Наявний в матеріалах справи «Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) за кредитним договором № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 р. станом на 14.09.2018 р.» по відсотках за кредит станом на 13.09.2018 (п. 2 «Заборгованість по відсоткам») у розмірі 27 587,45 дол. США не відповідає умовам кредитного договору № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 року та не підтверджується розрахунковими документами, оскільки, не відповідає умовам кредитного договору № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 р. (зі змінами та доповненнями) та розміру FIDR зазначеному у листі ТОВ «ОТП Банк» за № 73-3-2-73-3-73-3-2/1175 від 22.09.2020. застосована АТ «ОТП Банк» «Процента ставка» за період з 23.04.2014 по 13.09.2018 у розрахунку при нарахуванні «Суми відсотків»; не підтверджується документами первинного обліку Банку (у.т. ч.: розрахунковими), нарахування АТ «ОТП Банк» процентів на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, за період з 05.06.2007 (дата видачі кредитних коштів) по 13.09.2018 (дата розрахунку заборгованості) (у т.ч.: з 23.04.2014 по 13.09.2018 у сумі 27 587,45 дол. США, згідно розрахунку «Заборгованості по відсоткам»); документально та розрахунково не підтверджується відображена 13.12.2017 в обліку банку по особовому рахунку № НОМЕР_2 сума нарахованих АТ «ОТП Банк» процентів, у розмірі 23 770,42 дол. США; документально та розрахунково не підтверджується відображена в обліку банку по особовому рахунку № НОМЕР_3 сума прострочених процентів у розмірі 23770,42 дол. США / Том 4, а. с. 101-111/.

Також, з даного висновку вбачається, що в матеріалах справи відсутній графік повернення кредиту та сплати процентів по виданому траншу №1 від 06.06.2007 року (65 000,00 дол. США) та по виданому Траншу № 2 від 09.07.2007 (60 000,00 дол. США), що є невід`ємною частиною цього договору, тому документально підтвердити розмір та дату здійснення щомісячних платежів необхідних для погашення у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом на виконання умов кредитного договору № СМ-SМЕG01/038/2007 від 05.06.2007 року за період з 05.06.2007 по 05.10.2010, не надається за можливе.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ст.ст. 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю (надалі - Декрет) вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Статтею 5 Декрету передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

На виконання п. 11 Декрету Національним банком України прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.2004р. за №483 (далі- Положення).

Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України, Декрет.

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов`язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Таким чином, у силу положень статей 192,533 ЦК України та статті 5 Декрету, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Дана позиція висловлена у постановах ВСУ №6- 1680цс15 від 10.02.2016 р. та №6-145цс14 від 24.09.2014 р.

Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 фактично було укладено кредитний договір №СМ-SME601/038/2007, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит, а між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Відповідачка ОСОБА_1 скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконала не у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 як поручитель також не виконав свої обов`язки перед банком. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка згідно з долученого ним до матеріалів справи розрахунку становить станом на 14.09.2018 року заборгованість за кредитним договором 72415,49 доларів США, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 44 828,04 доларів США та заборгованості по відсотках - 27587,45 доларів США. Однак з висновку експерта вбачається, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості по відсотках не відповідає умовам кредитного договору та не підтверджується розрахунковими документами, в той час як розрахунок заборгованості по кредиту (основному боргу) відповідає вимогам кредитного договору. Таким, чином суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 44 828,04 доларів США, тобто заборгованість по тілу кредиту, оскільки така вимога підтверджена належними до допустимими доказами. Щодо вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по відсотках, то в цій частині суд відмовляє у задоволенні вимог, оскільки така не підтверджена належними та допустимими доказами, розрахунок заборгованості по даних відсотках не відповідає умовам кредитного договору та не підтверджується розрахунковими документами. Крім того, розмір відсотків, які підлягають стягненню не можливо встановити з наданих суду документів, оскільки відсутній графік повернення кредиту та сплати процентів по виданому траншу №1 від 06.06.2007 року (65 000,00 дол. США) та по виданому траншу № 2 від 09.07.2007 (60 000,00 дол. США), що є невід`ємною частиною кредитного договору.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 18817,37 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 533, 549, 553, 554, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 81177, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) заборгованість за тілом кредиту згідно з кредитним договором №СМ-SME601/038/2007 від 05.06.2007 року у розмірі 44 828, 04 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: 81177, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ) 18817,37 грн. сплаченого судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 09.11.2023 року.

Суддя О.Р. Юрків.