13.11.2023 Справа № 756/7714/23
Справа №756/7714/23
Провадження №2/756/3788/23
27 жовтня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Тихої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,
позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 25.06.2005 Оболонською районною у м. Києві державної адміністрацією їхньому батьку ОСОБА_4 видано ордер серії Б № 003956 на кімнату № НОМЕР_1 , яка розташована у квартирі АДРЕСА_1 , житловою площею 17,6 кв.м. Кімната надана у користування ОСОБА_4 та членам його родини, яка на той час складалась з: дітей - позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дружини - відповідача у справі ОСОБА_3 .
Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. На даний час у квартирі зареєстровані позивачі, а також відповідач ОСОБА_3 . Остання у кімнаті не мешкає понад 12 років, не бере участі в утриманні та облаштуванні вказаної кімнати, не сплачує за комунальні послуги. На сьогоднішній день місце мешкання ОСОБА_3 позивачам невідоме. Позивачі зазначають, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі порушує їх право коритсування житлом.
У зв`язку з наведеним позивачі просять визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 31.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що ордер на вказану кімнату був наданий їхньому батькові, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаній кімнаті крім батька зареєстровані вони з братом та мати, яка їх покинула ще 12 років тому, проте з реєстрації не знялась, у кімнаті не проживає, її речей у кімнаті не залишилося. Реєстрація відповідача у вказаній кімнаті порушує його права на користування житлом, вони з братом позбавлені можливості переоформити на себе особовий рахунок для сплати за комунальні послуги, приватизувати кімнату.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачів понад двадцять років. Мати позивачів ОСОБА_3 тривалий час не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та останній раз ОСОБА_3 навідувалась до синів у 2011-2012 роках. При цьому, протягом останніх 10 років вона взагалі не бачила ОСОБА_3 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що з листопада 2016 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що на початку 2017 року відповідач один раз приїздила до позивачів та, пробувши два дні, поїхала та більше не поверталась.
У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що 25.06.2005 Оболонською районною у м. Києві державної адміністрацією ОСОБА_4 видано ордер серії Б № 003956 на кімнату № НОМЕР_1 , яка розташована у квартирі АДРЕСА_1 , житловою площею 17,6 кв.м. Кімната надана у користування ОСОБА_4 (наймачу) та членам його родини: синам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та дружині ОСОБА_3 .
Зазначена кімната не приватизована і відноситься до комунального житлового фонду.
Згідно з довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 95924570 від 07.07.2023, відповідач ОСОБА_3 з 05.08.2005 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_3 є матір`ю позивачів, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.12.1992, виданого Відділом РАЦС Мінської районної держадміністрації м. Києва та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30.05.1991, виданого Відділом РАЦС Мінської районної держадміністрації м. Києва.
Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 наймач ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 17.02.2023.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Ордер по суті є правоустановчим документом індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення.
Згідно зі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності.
За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.
Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що існують підстави для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а отже позовні вимоги, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденн ий строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1 - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач 2 - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата виготовлення повного судового рішення - 13.11.2023.

Суддя О.О. Тиха