КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/2777/19 Головуючий у суді І інстанції: Потабенко Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами адвоката Ганенка Романа Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та Державного підприємства "Київське лісове господарство" на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 липня 2023 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» до Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» до Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, задоволено. Визнано недійсним договір від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» і Державним підприємством «Київський лісгосп» з додатковою угодою від 16.02.2006 року, угодою від 27.01.2010 року про внесення змін до договору від 09.02.2006 року, додатковою угодою від 05.02.2010 року, додатковою угодою від 01.06.2010 року. Визнано недійсним договір від 03.08.2020 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», Державним підприємством «Київський лісгосп» і ОСОБА_1 . Стягнуто солідарно з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 3842,00 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року було змінено в частині солідарного стягнення з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 3842,00 грн. Стягнуто з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 1280 грн 67 коп. з кожного. В іншій частині рішення суду залишено без змін

11.05.2023 року відповідач ОСОБА_1 через свого представника Ганенко Р.А. звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи заяву зазначив, що правовою підставою визнання недійними договору від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» і Державним підприємством «Київське лісове господарство» та договору від 03.08.2020 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», Державним підприємством «Київське лісове господарство» і ОСОБА_1 був факт визнання постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року, у справі №911/1482/17, недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 297- 30 сесії-ІУ від 23.02.2006 року, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п`ятого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» №65-8 від 30.11.2006 року, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та ТОВ «Київщина-Житло» № 6192 від 20.12.2006 року, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. № 14463133 від 15.07.2014 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 11.06.2018 року постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року залишена без змін.

Під час розгляду справи №911/1482/17 господарськими судами встановлено, що Обухівська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою лісового фонду у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, вилучивши її із складу лісового фонду Обухівського лісництва на підставі рішень Обухівської міської ради Київської області від 23.02.2006 року та від 30.11.2006 року, зміни цільового призначення, укладання відповідних договорів та реєстрації прав. У вказаній справі судами також встановлено, що на день укладення договору від 09 лютого 2006 року Обухівська рада Обухівського району Київської області не мала права на вилучення у ДП «Київський лісгосп» спірної земельної ділянки, у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, переведення її в землі міської; ради і передачу ТОВ «Київщина Житло» у користування.

Посилаючись на обставини, встановлені у справі №911/1482/17, Обухівський районний суд Київської області в рішенні від 21.09.2020р. у справі №372/2777/19 прийшов до висновку про те, що Обухівська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою лісового фонду вилучивши її із складу лісового фонду Обухівського лісництва на підставі рішень Обухівської міської ради Київської області від 23.02.2006 року та від 30.11.2006 року; зміни цільового призначення, укладання відповідних договорів та реєстрації прав.

Судом також було вказано на те, що фактично предметом договору є передача у користування земельної ділянки лісового фонду для будівництва житлового комплексу. Суд прийшов до висновку, що оспорюваним договором земельна ділянка була передана відповідачами у користування позивачу без згоди землевласника, та всупереч законодавства, а отже зміст правочину суперечить земельному, лісовому законодавству, а тому вказаний договір, та додаткові угоди мають бути визнаними недійсним.

07.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ґаненко P.A., отримав електронною поштою лист Київського апеляційного суду від 07.04.2023 року №88/824/13/2023, до якого додавалась заява ДП «Київський лісгосп» від 04.11.2022 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у справі №372/2777/19. Зі змісту вказаної заяви адвокату Ганенко P.A. стало відомо про те, що 26.10.2022 року за вих. №09-585 ДП «Київський лісгосп» зробило запит до Архівного відділу виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області з проханням надати належним чином завірену копію рішення Обухівської міської ради, яким було затверджено договір про співпрацю Обухівської міської ради з ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина житло» від 09.02.2006 року та додатку до нього, а саме даного договору.

27.10.2022 року за вих. 05-04/112 Архівний відділ виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області надіслав на адресу ДП «Київський лісгосп» належним чином засвідчену копію рішення Обухівської міської ради від 23.02.2006 №294-30-IV, яким було затверджено договір про співпрацю Обухівської міської ради з ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина житло» від 09.02.2006 року та самого Договору (від 09.02.2006 року), що є додатком до даного рішення. Зі змісту Договору від 09.02.2006 року, укладеного між Обухівського міською радою, ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина житло», надісланого архівним відділом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області вбачається, що його предметом є земельна ділянка лісового фонду Обухівського лісництва ДП «Київський лісгосп» у кварталі 60, площею 5 га, а не земельна ділянка лісового фонду у кварталі 63, виділ 15, площею 5,8 га, Обухівського лісництва. Зі змісту листа Обухівської міської ради у листі від 06 жовтня 2022 року №1829 вбачається, що рішенням Обухівської міської ради Київської області № 297-30-ІУ від 23.02.2006 року, яке було предметом оскарження у справі №911/1482/17 вирішено питання про вилучення зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га. При цьому Обухівська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо вилучення земельних ділянок із складу лісового фонду Обухівського лісництва у кварталі 60 Державного підприємства «Київське лісове господарство», що є нововиявленою обставиною.

Як свідчить лист Обухівської міської ради від 06 жовтня 2022 року №1829, земельна ділянка лісового фонду в кварталі 60 ніколи не передавалась позивачу і не вилучалась Обухівською міською радою із земель лісового фонду. Ця нововиявлена обставина є істотною і стала відомою ОСОБА_1 та його представнику тільки 07.04.2023 із листа Київського апеляційного суду від 07.04.2023 №88/824/13/2023.

Окрім того, зі змісту довідки ДП «Київський лісгосп» від 26.01.2023 року №3 та доданих до неї планово-картографічних матеріалів вбачається, що земельні ділянки кварталу 60 та кварталу 63 розташовані в межах різних адміністративно-територіальних одиниць: лісогосподарська земельна ділянка кварталу АДРЕСА_2 знаходиться в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району, що є також нововиявленою обставиною. Дана обставина стала відомою ОСОБА_1 та його представнику тільки 25.04.2023 року від ДП «Київський лісгосп». Звертав увагу на те, що незмінним пунктом 1.2.1 спірного договору від 09.02.2006 року саме в кварталі 60 передбачено вилучення земельної ділянки, яка за умовами договору повинна знаходитись в м. Обухові для будівництва житлового комплексу на АДРЕСА_1 , однак, як з`ясовується планово-картографічними матеріалами, ця земельна ділянка взагалі не знаходилась в межах міста Обухова і не могла бути вилучена Обухівською міською радою та передана позивачу для будівництва житлового комплексу на АДРЕСА_1 . До того ж повноваження Обухівської міської ради на дату укладення спірного договору не поширювались на землі Нещерівської сільської ради, що унеможливлює вилучення Обухівською міською радою земельної ділянки в кварталі 60.

Таким чином оскаржувані у даній справі договір від 09.02.2006 року укладений між Обухівською міською радою, ТОВ «КИІВЩИНА-ЖИТЛО», ДП «Київський лісгосп», додаткові угоди до нього, а також договір від 03.08.2010 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року укладений з ОСОБА_1 , стосувались виключно земельної ділянки, розташованої у межах кварталу 60 площею 5 га. Натомість господарськими судами у межах справи №911/1482/17 оскаржувались рішення Обухівської міської ради щодо вилучення у ДП «Київський лісгосп» земельної ділянки, у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га. Тобто встановлені судами у вказаній справі обставини стосувались зовсім іншої земельної ділянки, ніж та, що є предметом оспорюваних у даній справі договорів. Наведені обставини є істотними для вирішення даної справи, однак не були враховані при постановленні оскарженого рішення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 липня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат Ганенко Роман Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 07 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник відповідача вказував на те, що у справі №372/2777/19 суд не з`ясовував фактичне розташування земельної ділянки лісового фонду розміром 5 га, що розташована в Обухівському лісництві ДП «Київський лісгосп», квартал 60, яка була предметом договору від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 . А ухвалене судом рішення від 21.09.2020 року обґрунтоване виключно обставинами, які встановлені судами під час розгляду справи №911/1482/17.

Також зазначав, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ганенко Р.А., не вказував на вказані вище обставини, оскільки на той час вони не були відомі ні відповідачу, ні його представнику.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував на те, що зі змісту листа Обухівської міської ради від 06.10.2022 року №1829 вбачається, що рішенням Обухівської міської ради Київської області № 297-30-ІУ від 23.02.2006 року, яке було предметом оскарження у справі №911/1482/17, вирішено питання про вилучення зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельної ділянки площею 5,8 га. При цьому Обухівська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо вилучення земельних ділянок із складу лісового фонду Обухівського лісництва у кварталі 60 Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Зі змісту довідки ДП «Київський лісгосп» від 26.01.2023 №3 та доданих до неї планово-картографічних матеріалів вбачається, що земельні ділянки кварталу 60 та кварталу 63 розташовані в межах різних адміністративно-територіальних одиниць: земельна ділянка кварталу 63 знаходиться в межах міста Обухів (Обухівська міська рада), земельна ділянка кварталу 60 знаходиться в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району.

З урахуванням викладеного представник відповідача вважає, що встановлені судами у справі №911/1482/17 обставини незаконного вилучення Обухівською міською радою земельної ділянки площею 5,8 га зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15 жодним чином не впливають на чинність договору від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , предметом якого була земельна ділянка площею 5 га, розташована в 60 кварталі Обухівського лісництва.

Представник апелянта вказував, що наведені обставини не були предметом дослідження ані у справі №372/2777/19, рішення в якій переглядається, ані у справі №911/1482/17.

Тому представник відповідача вважає, що висновок суду про те, що наведене заявником формулювання підстав для звернення до суду у порядку статті 423 ЦПК України суперечить законодавчому визначенню та тлумаченню поняття «нововиявлені обставини» не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить наданими заявником доказами.

Не погодившись з ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 липня 2023 року, представник ДП "Київське лісове господарство" - Зборомирський О.О. 11 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що предметом договору про співпрацю від 09.02.2006 року є передача земельної ділянки у кварталі 60 Обухівського лісництва для будівництва житлового комплексу. У рішенні Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року у справі №372/2777/19 стверджується, що «фактично оспорюваним договором земельна ділянка була передана відповідачами у користування позивачу без згоди землевласника, та всупереч законодавства, а отже зміст правочину суперечить земельному, лісовому законодавству, а тому вказаний договір, та додаткові угоди мають бути визнаними недійсним».

Однак, заявник ОСОБА_1 надав докази, що містять нововиявлені обставини, за якими земельна ділянка в кварталі 60 взагалі не вилучалась із лісового фонду і щодо неї Обухівська міська рада не приймала ніяких рішень. Таким чином нововиявлені обставини спростовують висновок суду про порушення порядку передачі земельної ділянки відповідачами і якщо про це було би відомо на момент прийняття рішення суду - рішення суду було би інакшим. Отже, на думку представника ДП "Київське лісове господарство" наведені нововиявлені обставини є істотними для справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані зокрема тим, що заявником ОСОБА_1 надано докази (копії планшетів), що підтверджують неможливість передачі земельної ділянки в АДРЕСА_2 , оскільки зазначений квартал 60 знаходиться за межами м. Обухів, в Нещерівській сільській раді. Ці обставини не були відомі суду і заявнику ОСОБА_1 , оскільки планшети призначені для службового користування. Ці обставини є нововиявленими та істотними, оскільки спростовують твердження суду першої інстанції про порушення порядку передачі земельної ділянки відповідачами.

Тому представник ДП "Київське лісове господарство" вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не дав жодної обгрунтованої оцінки доводам сторін, висновки суду нічим не підкріплені. Фактично суд першої інстанції самоусунувся від розгляду справи. Тому оскаржувана ухвала повинна бути скасована, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу слід направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиви на апеляційні скарги у встановлений апеляційним судом строк не надходили.

25 жовтня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшли пояснення представника ТОВ "Київщина-житло" - адвоката Карпухіна Ярослава Володимировича щодо апеляційних скарги ДП "Київське лісове господарство" та ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25.07.2023 року, просив прийняти дані письмові пояснення до відома. Також просив відмовити ОСОБА_1 та ДП "Київське лісове господарство" в задоволенні апеляційних скарги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга адвоката Ганенка Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Київське лісове господарство" слід задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що заява представника відповідача Ганенка Р.А. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необгрунтованою, оскільки наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ТОВ «Київщина-Житло» звернулось з позовом у даній cправі про визнання недійсним договору 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва житлового комплексу по АДРЕСА_1 укладений між Обухівською міською радою Київської області область ТОВ «Київщина-Житло» i державним підприємством «Київський лісгосп», а також додаткових угод до вказаного договору, договору від 03.08.2010 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» до Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, задоволено. Визнано недійсним договір від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» і Державним підприємством «Київський лісгосп» з додатковою угодою від 16.02.2006 року, угодою від 27.01.2010 року про внесення змін до договору від 09.02.2006 року, додатковою угодою від 05.02.2010 року, додатковою угодою від 01.06.2010 року. Визнано недійсним договір від 03.08.2020 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року, укладений між Обухівською міською радою Обухівського району Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло», Державним підприємством «Київський лісгосп» і ОСОБА_1 . Стягнуто солідарно з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 3842,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2021 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року було змінено в частині солідарного стягнення з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 3842,00 грн. Стягнуто з Обухівської міської ради, Державного підприємства «Київське лісове господарство», ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» судові витрати в розмірі 1280 грн 67 коп. з кожного. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Підставою задоволення позовних вимог слугувало те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року, у справі № 911/1482/17 визнано недійсним рішення 30 сесії Обухівської міської ради Київської області четвертого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 297-30сесії-ІУ від 23.02.2006 року, яким вилучено зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га; визнано недійсним рішення 8 сесії Обухівської міської ради Київської області п'ятого скликання «Про розгляд питань по регулюванню земельних відносин» № 65-8 сесії-У від 30.11.2006 року, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення ТОВ «Київщина-Житло» земельної ділянки, площею 5,8 га, у користування; визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Обухівською міською радою Київської області та ТОВ «Київщина-Житло» № 6192 від 20.12.2006 року, зі всіма змінами та доповненнями; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. № 14463133 від 15.07.2014 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 11.06.2018 року постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року залишено без змін.

Під час розгляду справи №911/1482/17 господарськими судами встановлено, що Обухівська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою лісового фонду у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, вилучивши її із складу лісового фонду Обухівського лісництва на підставі рішень Обухівської міської ради Київської області від 23.02.2006 року та від 30.11.2006 року, зміни цільового призначення, укладання відповідних договорів та реєстрації прав. У вказаній справі судами також встановлено, що на день укладення договору від 09 лютого 2006 року Обухівська рада Обухівського району Київської області не мала права на вилучення у ДП «Київський лісгосп» спірної земельної ділянки, у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га, переведення її в землі міської; ради і передачу ТОВ «Київщина Житло» у користування.

07 квітня 2023 року представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Ганенко Р.А. стало відомо про те, що земельна ділянка лісового фонду розміром 5 га, що розташована в Обухівському лісництві ДП «Київський лісгосп», квартал 60, яка була предметом договору від 09.02.2066 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по вул. Каштановій в м. Обухів, та земельна ділянка лісового фонду площею 5,8 га, розташована у кварталі 63, виділ 15, що розташована в Обухівському лісництві ДП «Київський лісгосп», незаконність вилучення якої була предметом дослідження судами у справі № 911/1482/17 - є різними земельними ділянками, які розташовані в межах різних сільських рад.

Заява обгрунтована зокрема тим, що 27.10.2022 року за вих. 05-04/112 Архівний відділ виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області надіслав на адресу ДП «Київський лісгосп» належним чином засвідчену копію рішення Обухівської міської ради від 23.02.2006 №294-30-IV, яким було затверджено договір про співпрацю Обухівської міської ради з ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина житло» від 09.02.2006 року та самого Договору (від 09.02.2006 року), що є додатком до даного рішення.

Зі змісту Договору від 09.02.2006 року, укладеного між Обухівського міською радою, ДП «Київський лісгосп» та ТОВ «Київщина житло», надісланого архівним відділом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області вбачається, що його предметом є земельна ділянка лісового фонду Обухівського лісництва ДП «Київський лісгосп» у кварталі 60, площею 5 га, а не земельна ділянка лісового фонду у кварталі 63, виділ 15, площею 5,8 га, Обухівського лісництва.

Зі змісту листа Обухівської міської ради у листі від 06 жовтня 2022 року №1829 вбачається, що рішенням Обухівської міської ради Київської області № 297-30-ІУ від 23.02.2006 року, яке було предметом оскарження у справі №911/1482/17 вирішено питання про вилучення зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га.

При цьому Обухівська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо вилучення земельних ділянок із складу лісового фонду Обухівського лісництва у кварталі 60 Державного підприємства «Київське лісове господарство», що є нововиявленою обставиною.

Як свідчить лист Обухівської міської ради від 06 жовтня 2022 року №1829, земельна ділянка лісового фонду в кварталі 60 ніколи не передавалась позивачу і не вилучалась Обухівською міською радою із земель лісового фонду. Ця нововиявлена обставина є істотною і стала відомою ОСОБА_1 та його представнику тільки 07.04.2023 року із листа Київського апеляційного суду від 07.04.2023 №88/824/13/2023.

Окрім того, зі змісту довідки ДП «Київський лісгосп» від 26.01.2023 року №3 та доданих до неї планово-картографічних матеріалів вбачається, що земельні ділянки кварталу 60 та кварталу 63 розташовані в межах різних адміністративно-територіальних одиниць: лісогосподарська земельна ділянка кварталу 63 знаходиться в межах міста Обухів (Обухівська міська рада), лісогосподарська земельна ділянка кварталу 60 знаходиться в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району, що є також нововиявленою обставиною. Дана обставина стала відомою ОСОБА_1 та його представнику тільки 25.04.2023 року від ДП «Київський лісгосп». Звертав увагу на те, що незмінним пунктом 1.2.1 спірного договору від 09.02.2006 року саме в кварталі 60 передбачено вилучення земельної ділянки, яка за умовами договору повинна знаходитись в м. Обухові для будівництва житлового комплексу на вул. Каштановій, однак, як з`ясовується планово-картографічними матеріалами, ця земельна ділянка взагалі не знаходилась в межах міста Обухова і не могла бути вилучена Обухівською міською радою та передана позивачу для будівництва житлового комплексу на АДРЕСА_1 . До того ж повноваження Обухівської міської ради на дату укладення спірного договору не поширювались на землі Нещерівської сільської ради, що унеможливлює вилучення Обухівською міською радою земельної ділянки в кварталі 60.

Таким чином оскаржувані у даній справі договір від 09.02.2006 року укладений між Обухівською міською радою, ТОВ «КИІВЩИНА-ЖИТЛО», ДП «Київський лісгосп», додаткові угоди до нього, а також договір від 03.08.2010 року про відступлення права вимоги за договором від 09.02.2006 року укладений з ОСОБА_1 , стосувались виключно земельної ділянки, розташованої у межах кварталу 60 площею 5 га. Натомість господарськими судами у межах справи №911/1482/17 оскаржувались рішення Обухівської міської ради щодо вилучення у ДП «Київський лісгосп» земельної ділянки, у кварталі 63, виділ 15, земельну ділянку, площею 5,8 га. Тобто встановлені судами у вказаній справі обставини стосувались зовсім іншої земельної ділянки, ніж та, що є предметом оспорюваних у даній справі договорів. Наведені обставини є істотними для вирішення даної справи, однак не були враховані при постановленні оскарженого рішення.

У зв`язку з чим, адвокатом Ганенко Р.А. було подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 року у справі № 372/2777/19.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду відповідні факти та аргументи. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд.

Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Враховуючи викладене, сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 826/20239/16).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків відмовляючи у задоволенні заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 року у даній справі, виходячи з наступного.

Як вже встановлено судом, звертаючись з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 року представник відповідача - адвокат Ганенко Р.А. додав до вказаної заяви лист Обухівської міської ради від 06.10.2022 року № 1829, зі змісту якого вбачається що рішенням Обухівської міської ради Київської області № 297-30-ІУ від 23.02.2006 року, яке було предметом оскарження у справі № 911/1482/17, вирішено питання про вилучення зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15, земельної ділянки площею 5,8 га. При цьому Обухівська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо вилучення земельних ділянок із складу лісового фонду Обухівського лісництва у кварталі 60 Державного підприємства «Київське лісове господарство» (а.с. 46-48 том 3).

Також встановлено, що зі змісту довідки Державного підприємства «Київський лісгосп» від 26.01.2023 року № 3 та доданих до неї планово-картографічних матеріалів вбачається, що земельні ділянки кварталу № 60 та кварталу 63 розташовані в межах різних адміністративно-територіальних одиниць, оскільки земельна ділянка кварталу 63 знаходиться в межах міста Обухів (Обухівська міська рада), а земельна ділянка кварталу 60 знаходить в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району (а.с. 49-51 том 3).

Як вбачається з матеріалів справи про дані обставини представнику відповідача - адвокату Ганенко Р.А. стало відомо 07.04.2023 року, у зв`язку з отриманням електронною поштою листа Київського апеляційного суду від 07.04.2023 року (провадження№ 88/824/13/2023), до якого додавались заява ДП «Київський лісгосп» від 04.11.2022 року про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у справі № 372/2777/19.

Також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції з пояснень представників сторін встановлено, що господарським судом розглядається заява про скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Зазначене рішення було покладено в основу судового рішення, та яке просить переглянути заявник.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що встановлені судами у справі № 911/1482/17 обставини незаконного вилучення Обухівського міською радою земельної ділянки площею 5,8 га зі складу лісового фонду Обухівського лісництва в кварталі 63, виділ 15 не впливають на чинність договору від 09.02.2006 року про реалізацію проекту з будівництва Житлового комплексу по АДРЕСА_1 , предметом якого була земельна ділянка площею 5 га, розташована в кварталі 60 Обухівського лісництва.

Однак, відмовляючи у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Ганенко Р.А. про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, на наведене уваги не звернув та дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на описку. При цьому суд першої інстанції не було достеменно встановлено, у якому саму документі міститься описка, у договорі чи рішенні ради. Також не перевірено документи, що були підставою для ухвалення рішення радою, в яких визначено підстави для ухвалення рішення та яка саме земельна ділянка готувалась для виділу, її номер та розміри.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги Державного підприємства «Київське лісове господарство» заслуговують на увагу та її слід задовольнити. Разом з тим апеляційна скарга адвоката Ганенка Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги представника відповідача - адвоката Ганенка Р.А., останній просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25.07.2023 року та скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2020 року. Та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частин другої та третьої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що апеляційний суд, скасовуючи ухвалу місцевого суду про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, не має повноважень переглядати рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами і, відповідно, ухвалювати своє рішення, адже це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається.

Практика Верховного Суду щодо цього питання є сталою, що підтверджується висновками, які міститься у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 2-190/2011 (провадження № 61-35193св18), від 06 березня 2019 року у справі № 755/21917/14-ц (провадження № 61-24916св18), від 19 вересня 2018 року у справі № 200/9663/16-ц (провадження № 61-18061св19), від 15 липня 2020 року у справі № 466/543/14-ц (провадження № 61-7223св20), від 15 липня 2020 року у справі № 2-215/11 (провадження № 61-46492св18).

Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року справа № 357/9196/18.

Таким чином, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти рішення за наслідками розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, з огляду на те, що це буде порушенням порядку вирішення цього процесуального питання та виходом за межі повноважень апеляційного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ганенка Романа Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Київське лісове господарство" задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 липня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «10» листопада 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник