Справа № 703/4107/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Биченка І.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №703/4107/23 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про захист прав споживачів,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ТОВ «Черкасигаз збут» про стягнення переплати за спожитий газ та моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що у червні 2022 року відповідач надіслав йому (позивачу) квитанцію для оплати послуг з газопостачання за травень 2022 року на суму 1112 грн 49 коп., яка була сплачена позивачем. В подальшому позивачу стало відомо, що послуги з газопостачання до його житла здійснює ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і саме на користь такої юридичної особи належить здійснювати платежі з оплати послуг газопостачання.

Від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» позивачу також було надіслано квитанцію на оплати послуг з газопостачання за травень 2022 року на суму 1121 грн 92 коп., яка також була сплачена позивачем.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення коштів, однак відповідачем кошти не були повернуті.

Такі дії відповідача відносно нього (споживача), який протягом років добросовісно оплачував послуги відповідача з постачання природного газу, принижують його гідність та достоїнство, викликають відчуття пригніченості і безвихідності, чим завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в 5000,00 грн.

Оскільки відповідач переплачені кошти протягом тривалого часу не повертає, що призводить до порушення законних прав та інтересів позивача на володіння та розпорядження своєю власністю, останній змушений звернутись до суду з позовом в якому просить стягнути з ТОВ «Черкасигаз збут» кошти в сумі 1112 грн 49 коп. та 5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 про захист прав споживачів залишено без руху.

У наданий судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Крім стягнення з ТОВ «Черкасигаз збут» коштів в сумі 1112 грн 49 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, просив також стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 134 грн 52 коп. за період з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2023 року та три відсотки річних в сумі 39 грн. 95 коп. за період з 01 липня 2022 року по 10 вересня 2023 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 вересня 2023 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив на позов в якому зазначив, що відповідач до 01 травня 2022 року здійснював постачання природного газу позивачу для використання його в побуті. На підставі наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» з 01 травня 2022 року побутовим споживачам, яких на дату прийняття цього наказу внесено до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, постачання природного газу здійснюється ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Вказаний наказ набрав законної сили 24 червня 2022 року, тобто після надіслання відповідачем на адреси споживачів сформованих рахунків за спожитий природний газ у травні 2022 року. Фактично, вищезазначене перенесення на платформі оператора ГТС України відбулося в липні 2022 року. Інформація щодо перенесення побутових споживачів до реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опублікована відповідачем на власному веб-сайті після виникнення вказаних обставин.

З урахуванням викладеного, по особовим рахункам споживачів виникла переплата за неспожиті обсяги природного газу.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних відповідач заперечував та вказав, що позивачем не обґрунтовано строк нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних саме з 01 липня 2022 року. Також відповідач зазначив, що стягнення моральної шкоди, заявленої позивачем, є необґрунтованим.

Враховуючи викладене просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Предметом даного спору є грошові кошти у сумі 1112 грн 49 коп., сплачені ОСОБА_1 в ТОВ «Черкасигаз збут» за поставку природного газу за травень 2022 року, моральна шкода за їх не повернення, інфляційні втрати та три відсотки річних.

Згідно з ч.1 ст.5 ЗУ «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Відповідно до п. 2, п. 3, п. 4, п. 7 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Відносини, які виникли між сторонами даного спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно ч.2 ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу та оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ), до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Частиною 1 статті 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.1 ст.12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» передбачено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Акцептуванням Типового договору є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу та об`єм фактичного споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку Споживача.

Пунктом 5 розділу І Правил постачання природного газу визначено, що постачальник природного газу суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Відповідно до визначень, наведених у п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу постачальник, який постачає або планує постачати природний газ побутовим споживачам, зобов`язаний розмістити на власному вебсайті та пропонувати всім побутовим споживачам базову річну пропозицію строком дії з 01 травня по 30 квітня наступного року, умови якої повинні відповідати обов`язковим умовам, визначеним цими Правилами та типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам (далі обов`язкові умови базової річної пропозиції).

Строк дії базової річної пропозиції не залежить від початку постачання природного газу побутовому споживачу та триває до 30 квітня.

Постачальник не має права протягом періоду дії базової річної пропозиції (з 01 травня по 30 квітня наступного року) збільшувати ціну природного газу, який постачається в рамках базової річної пропозиції.

Відповідно до п. 23 розділу 3 Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Порядок визначення об`єму (обсягу) газу та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні.

Якщо об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу буде визначатись за плановими величинами середньомісячного споживання, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу з даними Оператора ГРМ та здійснювати відповідний перерахунок споживачу. За відхилення нарахованих сум за плановими величинами та фактичним споживанням за даними Оператора ГРМ пеня не стягується.

При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ, визначеними згідно з умовами договору розподілу природного газу в розрахунковому періоді.

Відповідно до розділу ІХ глави 4 п. 4 Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником (п. 22 розділу ІІІ Правил постачання природного газу).

Згідно з п. 24 абзацу 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

Пунктом 23 розділу ІІ Правил постачання природного газу спірні питання між споживачем і постачальником щодо постачання природного газу, оплати послуг постачальника, відшкодування збитків тощо мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з п. 9 розділу VII цих Правил спори між споживачем і постачальником вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб. Постачальник зобов`язаний розглянути всі скарги, отримані від споживачів, і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду.

Згідно з п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Таким чином, величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. У випадку переплати, сума або зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Тобто споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу, якщо він фактично споживав його.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, який постачав відповідач за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2022 року відповідач надіслав на адресу ОСОБА_1 рахунок на оплату за спожитий природний газ за травень 2022 року на суму 1112 грн 49 коп.

Як вбачається з меморіального ордеру № від 13 червня 2022 року, ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Черкасигаз збут» оплату за спожитий природний газ за травень 2022 року в сумі 1112 грн 49 коп. Особовий рахунок ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

У червні 2022 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надіслало на адресу ОСОБА_1 рахунок на оплату за спожитий природний газ за травень 2022 року на суму 1121 грн 92 коп.

Як вбачається з меморіального ордеру № від 25 липня 2022 року, ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» оплату за спожитий природний газ за травень 2022 року в сумі 1121 грн 92 коп. Особовий рахунок ОСОБА_1 - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, та базової річної пропозиції: з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи; з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлено позивачу ОСОБА_1 рахунок на оплату вартості спожитого у травні 2022 року природного газу в першій половині червня 2022 року. У свою чергу зміна постачальника послуги газопостачання відбулась на підставі наказу Міністерства енергетики України №198 від 08.06.2022, який набув чинності лише 24.06.2022.

При цьому, доказів того, що у травні 2022 року постачання природного газу до квартири позивача не здійснювалось чи здійснювалось неналежним чином матеріали справи не містять.

Як вбачається з листа ТОВ «Черкасигаз збут» від 31 березня 2023 року №Д-234/4, ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з надходженням значної кількості заяв від побутових споживачів про повернення помилково/зайво сплачених грошових коштів за спожитий природний газ, розгляд заяв здійснюється в Товариством в порядку черговості їх надходжень.

Тобто, відповідач не відмовляв у поверненні сплачених споживачем коштів, а вказав на порядок такого повернення.

Дії відповідача щодо визначення порядку повернення коштів оскаржено не було.

Також суд зауважує, що Правила №2496 не регламентують безпосереднього порядку та форми подання споживачем вимоги, на підставі якої має відбуватись повернення переплачених коштів. Натомість слід звернути увагу, що відповідний порядок відповідач визначив самостійно, що вказує на відсутність в його діях ознак недобросовісності.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що незаконними та безпідставними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, порушення зв`язків з членами сім`ї і навіть із сторонніми особами, а також вплинуло на його уважність та зібраність.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, про що було роз`яснено в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач обґрунтовує завдання йому моральної шкоди протиправною поведінкою відповідача в частині незаконного заволодіння та неповернення суми переплати. Однак судом встановлено, що спірна ситуація виникла внаслідок особливостей державного регулювання надання послуг з постачання природного газу побутовим споживачам, обумовлених критичною ситуацією на ринку надання таких послуг. Відповідачем не відмовлено позивачу в поверненні коштів та роз`яснено про повернення таких в порядку черговості надходження заяв. Отже судом не встановлено в діях відповідача ознак протиправної поведінки відносно ОСОБА_1 , а відтак відсутні і правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

В зв`язку з викладеним суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7, 8,12, 13, 141, 247, 258-259 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволаенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про захист прав споживачів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут», місцезнаходження: м. Черкаси, вул. М.Залізняка, 142, .

Суддя І.Я. Биченко