Справа № 141/809/23
Провадження №2-о/141/29/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2023 року смт Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Оратівська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

06.11.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 від 03.11.2023 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа Оратівська селищна рада, а саме встановлення факту родинних відносин між заявником і спадкодавцем, та встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю.

Дослідивши подану заяву від 03.11.2023 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

За правилами Цивільного процесуального кодексу України вимоги до заяв про встановлення факту, що має юридичне значення, визначені у ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з п.1, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Також при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Натомість, судом установлено, що у заяві від 03.11.2023 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (зокрема, встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю) заявником не зазначено, з якої метою він просить встановити зазначені факти.

Крім того, до заяви від 03.11.2023 не додано належних доказів в підтвердження обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 , та доказів неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт належності правовстановлюючого документу.

Також заявником не додано доказів того, що організація, яка видала правовстановлюючий документ, не може внести до нього відповідні виправлення, та доказів звернення заявника з приводу внесення виправлень у документ та відмови у проведенні таких виправлень.

Водночас, як убачається зі змісту заяви від 03.11.2023 про встановлення фактів, що мають юридичне значення (встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю), у ОСОБА_1 виникли спадкові права та можливість їх подальшої реалізації, тобто оформлення права на спадщину.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України № 3425-XII від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» (далі - Закон).

Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Так, згідно ч. 2 ст. 2-1 Закону України «Про нотаріат» контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Відповідно до п. 1 глави 13 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Наказ) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

У першому абзаці пункту 3 глави 13 Наказу визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно глави 14 Наказу, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тобто, законодавцем визначено, що спадкоємці мають звернутися із відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої той заводить спадкову справу, а у випадку неможливості оформити процедуру спадкування та видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус зобов`язаний відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що він виносить відповідну постанову. Вказана відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду.

Згідно з положеннями ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, особа вправі звернутися до суду із заявою, у тому числі й про встановлення факту родинних відносин. В протилежному випадку - дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

У третьому абзаці пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України).

Натомість, всупереч вказаним вимогам цивільного процесуального закону, до матеріалів заяви від 03.11.2023 ні заявником, ні його представником не долучено обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, докази заведеня спадкової справи після померлого, а також належні докази звернення заявника до нотаріальної контори.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі № 141/809/23.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд доходить висновку про необхідність залишення заяви від 03.11.2023 без руху та надання заявнику терміну для усуненн виявлених судом недоліків.

Зокрема, заявнику необхідно: 1) зазначити, з якою метою заявник просить встановити юридичні факти, що мають юридичне значення, за встановлення яких він звертається до суду; 2) надати належні докази в підтвердження обставин, викладених у заяві від 03.11.2023, та докази неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують юридичний факт, що має юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючого документу, за встановлення якого заявник звертається до суду; 3) вказати, з яких причин неможливо одержати документ, що посвідчує даний факт у компетентному органі, приєднати до заяви довідки та інші належні докази про неможливість одержання даного документу, а також надати докази звернення до компетентних органів з приводу внесення виправлень у документ; 4) надати обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, докази заведеня спадкової справи після померлого, а також інші належні докази звернення заявника до нотаріальної контори.

Для усунення недоліків поданої заяви заявник має подати до суду в письмовому вигляді заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі суду недоліків.

Керуючись ст. 177, 185, 294, 318 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Заяву від 03.11.2023 ОСОБА_1 , заінтересована особа Оратівська селищна рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без руху.

2.Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

3.Роз`яснити заявнику, якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Климчук