Справа № 296/7985/23
УХВАЛА

про прийняття справи до провадження та залишення заяви без руху

10 листопада 2023 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Тимощук О.Я., перевіривши виконання вимог ст. 175, ст. 177 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2023 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди передано за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області.

До Рівненського міського суду Рівненської області вказана цивільна справа № 296/7985/23 надійшла 27.10.2023 року.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

В порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем в позовній заяві не зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів доказів, копії яких долучені до позовної заяви.

В порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем в позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, який позивач поніс і який очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, докази, які долучені до матеріалів справи не завірені у встановленому законом порядку, згідно вимоги ст. 95 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На документах, долучених до позовної заяви проставлено відмітку «Згідно х оригіналом» та підпис особи, яка засвідчує вказані документи, однак відсутні прізвище та ініціали особи, яка засвідчує вказані документи дата такого засвідчення.

Позивачем заявлено 3 (три) позовні вимоги майнового характеру, а саме:

-стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної працівниками Головного управління Національної поліції в Рівненській області в розмірі 50 000,00 грн.;

-стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої йому у ході розгляду судової справи в розмірі 2 436,00 грн.;

-стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої оплатою правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 558/50/23 в розмірі 19 200,00 грн.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 136 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Зміст наведеної статті не дозволяє дійти висновку, що від сплати судового збору звільняються позивачі у зв`язку із поданням ними позовів про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

А тому, згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині стягнення заподіяної йому матеріальної шкоди.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Враховуючи вище викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір в дохід державного бюджету за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовну вимогу майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, що становить 1 073,60 грн. та усунути недоліки зазначені вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху із наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.185,260,261,353 ЦПК України, -

У Х В АЛ И В :

Прийняти до свого провадження цивільну справу № 296/7985/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Держава України в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук