Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2053/22
Провадження № 2/376/201/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря Борисевич Д.Л.

розглянувши в місті Сквира Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господаство» до ОСОБА_1 , третя особа Сквирська ОТГ про стягнення збитків, заподіяних в наслідок незаконних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на розгляді в Сквирському районному суді Київської області перебували матеріали кримінального провадження №0000062 від 19.05.2022 про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 356 КК України.

Відповідно до вироку Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він в період часу з 15 травня 2022 року по 18 травня 2022 року, знаходячись в с.Владиславка Білоцерківського району Київської області на території лісового фонду, а саме у кварталі 171 виділі 22 ДП «Білоцерківське лісове господарство», умисно, із корисливих мотивів, самовільно, всупереч установленому порядку оформлення документів щодо відпуску вітровальних дерев, передбачених постановою КМУ від 26.10.2016 за №756 «Про затвердження санітарних правил в лісах України», зрізав 27 вітровальних дерев породи «Ясен», загальною кубомасою 10куб.м., які в подальшому завантажив на гужовий транспорт та вивіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Своїми діями спричинив ДП «Білоцерківське лісове господарство» матеріальну шкоду в розмірі 9875грн.

Таким чином, ОСОБА_1 судом визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Зазначений вирок ніким не оскаржувався та набрав законної сили 08.09.2022.

Згідно з розрахунком ДП «Білоцерківське лісове господарство», проведеним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», сума, заподіяна ОСОБА_1 внаслідок кримінального правопорушення, шкоди навколишньому природньому середовищу склала 61970,62 грн.

Вказана шкода ОСОБА_1 в добровільному порядку досі не усунута, у зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір в розмірі 2481грн.

В ході судового розгляду представником позивача зменшено позовні вимоги в частині стягнення збитків, за вказаних в позові обставин просила стягнути з відповідача 28095,60грн. та судовий збір в розмірі 2481грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала зменшенні позовні вимоги на підставах зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив, в якому акцентував увагу на тому, що спричинену матеріальну шкоду ОСОБА_1 відшкодував в ході досудового розслідування і розмір шкоди становить 9875грн., як встановлено вироком суду, який ніким не оскаржено та не скасовано. В судовому засіданні доповнив, що його довіритель не може нести подвійну відповідальність за одне діяння.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оглянувши кримінальне провадження та проаналізувавши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 65 ЛК України , використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Вимогами ч.ч.1,4 ст. 67 ЛК України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини;2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів, регулюються зокрема Санітарними правилами в лісах України, затвердженими постановою КМУ від 27.07.1995 №555, пунктами 12, 34,35, 36 яких право на заготівлю деревини з поваленими стовбурами належить виключно власникам лісів і постійним лісокористувачам, на підставі спеціальних дозволів та заготівля дров з сухих дерев на території лісу відноситься до спеціального використання лісових ресурсів, а отже потребує спеціального дозволу.

Законодавством не передбачена можливість заготівлі/збору населенням у лісах дров"яної деревени, поваленого сухостою та хмизу, що такуож підтверджується листом Державного агенства лісових ресурсів України від 21.03.2018 №08-07/1844-18.(а.с.34)

Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Пунктом 1 частини першої статті 105 ЛК України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

За змістом ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 08.08.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, скоєного за наступних обставин. В період часу з 15 травня 2022 року по 18 травня 2022 року, ОСОБА_1 , знаходячись в с.Владиславка Білоцерківського району Київської області на території лісового фонду, а саме у кварталі 171 виділі 22 ДП «Білоцерківське лісове господарство», умисно, із корисливих мотивів, самовільно, всупереч установленому порядку оформлення документів щодо відпуску вітровальних дерев, передбачених постановою КМУ від 26.10.2016 за №756 «Про затвердження санітарних правил в лісах України», зрізав 27 вітровальних дерев породи «Ясен», загальною кубомасою 10 куб.м., які в подальшому завантажив на гужовий транспорт та вивіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Своїми діями спричинив ДП «Білоцерківське лісове господарство» матеріальну шкоду в розмірі 9875 грн.(а.с.40-42)

Вироком суду визначено, що ОСОБА_1 відшкодував спричинену шкоду, разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відшкодування шкоди в рамках кримінального провадження відбулось фактичним поверненням зрізаних дерев.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.05.2022 та відомості обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної різки 27 вітровальних дерев в кварталі 171 виділі 22 ДП «Білоцерківське лісове господарство» шкода, завдана незаконною рубкою повалених дерев, розрахована на підставі такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 і її загальний розмір становить 28095,60 грн.

Аналогічний розмір шкоди, спричинений навколишньому середовищу був визначений в ході досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000062 від 19.05.2022 та наявний в матеріалах кримінального провадження. Представником відповідача зазначений розмір шкоди не спростований, інший розрахунок не надано.

Разом з тим, цивільний позов під час розгляду кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_1 спричинено шкоду навколишньому середовищу, визначено її розмір, який в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано.

Щодо юридичної особи, на користь якої підлягають стягненню заподіяні збитки слід зазначити наступне.

Статтею 17 Лісового кодексу України встановлено, що спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства у постійне користування без встановлення строку надаються ліси на землях державної власності.

Таким постійним лісокористувачем є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство»

Підпунктом 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Таким чином, збитки, завдані внаслідок незаконної різки лісових ресурсів на території Сквирської міської ради Білоцерківського району, у відповідності зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 29 ч. 3 п. 7 та ст. 69-1 ч. 1 п. 4 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Сквирської міської ради, на території якої вчинено правопорушення.

Суд вважає помилковим твердження представника відповідача щодо нарахування завищеної суми збитків, в той час як вироком суду встановлено шкоду в розмірі 9875грн. Оскільки у даному випадку відшкодуванню підлягає шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а не вартість деревини.

Щодо клопотання представника відповідача про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки позивач, подаючи позов в порядку ст. 128 КПК України, не повинен був сплачувати судовий збір, то суд звертає увагу, що від сплати судового збору звільняється позивач, а не відповідач.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку про задоволення позову повністю.

Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 2481 гривня судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 1, 24, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. ст. 68, 69 «Про охорону навколишнього природного середовища», -

ВИРІШИВ:

Позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білоцерківське лісове господарство» до ОСОБА_1 , третя особа : Сквирська ОТГ про стягнення збитків, заподіяних в наслідок незаконних дій задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Руда, Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області ( вул.Богачевського 28, м.Сквира, Білоцерківський район, Київська область, 09001; ; розрахунковий рахунок №UA0010844 Казначейство України, код класифікації доходів бюджету 24062100, код ЄДРПОУ отримувача 37955989) грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища у розмірі 28095,60грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Руда, Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь філії «Білоцерківське лісове господарство» ДП «Ліси України»( м.Біла Церква, вул.Січневий прорив 63 Київської області, . Розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» ( м.Київ) МФО 322313) судовий збір в розмірі 2481грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г.Батовріна