Справа № 461/6404/22
Провадження № 2-п/461/80/23
У Х В А Л А

09.11.2023 року місто Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника відповідача адвоката Фогеля В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката Фогеля Володимира Володимировича, про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 461/6404/22 за позовом

позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

представник позивача ? Заставна Ольга Василівна

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

до

відповідач ОСОБА_1

(

АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу,

яка його заявила, суть питання, яке вирішується судом.

Адвокат Фогель Володимир Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою у якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2023, ухваленого за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Скасувати заочне рішення у справі.

Мотивуючи подану заяву, представник відповідача зазначає, що про існування заочного рішення ОСОБА_1 не було відомо. Про наявність такого рішення відповідач дізналася випадково, а саме після накладення арешту на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні №72426554 від 03.08.2023. Адвокат Фогель В.В. зауважує, що відповідач судових повісток не отримувала, такі листи було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, тобто остання була позбавлена можливості брати участь у судових засіданнях, подавати клопотання та висловлювати заперечення з приводу поданого позову. Адвокат Фогель В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними доказами.

У судовому засіданні адвокат Фогель Володимир Володимирович подану заяву підтримав з мотивів наведених у ній та просив скасувати заочне рішення від 01.02.2023, ухвалене за результатами розгляду цивільної справи № 461/6404/22 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення, а також довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, зважаючи на наведені положення процесуального закону, оповіщення позивача про дату, час та місце розгляду справи, підстав для відкладення розгляду заяви або обставин які унеможливлюють його проведення не встановлено.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши та оцінивши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, для проведення розгляду було призначено кілька судових засідань, а саме на 27.12.2022 року на 11 год. 10 хв. та 01.02.2023 р. на 14.30 год.

Відповідно до положень частини 6, 7, 8, 11 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно довідки Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 07.12.2022, яка знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Така сама адреса реєстрації наведена стороною відповідача у заяві про перегляд заочного рішення

Згідно матеріалів справи, судові повістки виклики разом із розписками рекомендованими листами з повідомленнями про вручення скеровувались на адресу місця реєстрації відповідача, однак такі були повернуті на адресу суду із довідками поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, наявні у матеріалах справи довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки, у зв`язку тим, що адресат «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Крім цього, виклики відповідача до суду були здійснені через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м. Львова).

З наведеного вбачається, що судом були вжиті вичерпні заходи щодо оповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, відповідач повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у відповідності до вимог статті 128 ЦПК України.

При цьому, наведені вище положення ЦПК України встановлюють те, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, у якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох наведених умов можна вважати, що наявні законні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Отже, суд приймає до уваги обставини наведені представником відповідача щодо місця знаходження та перебування ОСОБА_1 , та наведені мотиви враховуються судом при вирішенні питання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Натомість такі доводи повинні оцінюватись виключно у сукупності із другим критерієм, тобто чи впливають аргументи щодо обставин справи наведені у заяві про перегляд заочного рішення на правильне її вирішення.

Разом з тим, з метою забезпечення сторони відповідача можливості реалізувати процесуальні права щодо ініціювання перегляду судового рішення, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, які стосуються часу отримання відповідного рішення, суд, з врахуванням положень ст. 127 ЦПК України, приходить до висновку про наявність законних підстав для поновлення ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, суд приходить до переконання, що такі не впливають на правильне та об`єктивне вирішення справи, оскільки фактично були дослідженні під час ухвалення заочного рішення.

Оцінюючи доводи представника відповідача щодо відсутності даних про досудове врегулювання спору, суд враховує наступне.

Так, адвокат Фогель В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , стверджує, що банком не надано доказів надсилання останній досудової вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором (вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань). Натомість, матеріали справи містять вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.10.2022, яку згідно списку поштових відправлень №7069, було направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Також, варто звернути увагу сторони відповідача, що пунктом 2.5. Кредитного договору № ГКД-881115.1, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , встановлено, що всі поштові повідомлення за цим договором вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними у цьому договорі адресами сторін, при цьому позичальник вважається повідомленим належним чином навіть при неотриманні такого листа. Сторони за взаємною згодою встановили, якщо пошта (поштова служба) не може вручити повідомлення через відсутність позичальника за адресою місця проживання вказаною у даному договорі, або його відмову прийняти поштове відправлення, або з інших причин, письмове повідомлення вважається врученим позичальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, банком було дотримано вимог кредитного договору, а також ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».

У свою чергу, сторона відповідача не надала суду жодних доказів з приводу того, що ОСОБА_1 повідомила банк про зміну адреси. Крім того, не можна не відзначити, що питання виконання умов договору стосовно погашення заборгованості у першу чергу залежить саме від відповідача і їй очевидно було відомо коли вона не виконала ту чи іншу умову, тобто коли вона припинила своєчасно у повному та належному обсязі погашати борг. Разом з тим, жодних даних про те, що відповідач вчиняла будь-які дії по врегулюванню цього питання, зі свого боку, матеріали справи та заява про перегляд рішення теж не містять.

Варто також відзначити, що у заяві про перегляд заочного рішення відповідачем не ставиться під сумнів сам факт укладання та підписання кредитного договору. Більше того, відповідач обґрунтовуючи свою заяву, вказує на часткове погашення заборгованості на виконання умов договору.

Щодо доводів сторони відповідача стосовно того, що незважаючи на пред`явлення до позичальника вимога згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, банк продовжує нараховувати проценти за кредитним договором, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Фактично ОСОБА_1 порушила істотні умови кредитного договору, у зв`язку з невиконанням нею перед банком свого зобов`язання щодо повернення траншу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій.

Пунктом 1.2. Кредитного договору № ГКД-881115.1 встановлено, що строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати відкриття відновлювальної кредитної лінії. Строк дії окремого траншу, який договором надається клієнту, в самках кредитної лінії становить 60 місяців.

Згідно п. 1.19 кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочення на прострочену суму (траншу, процентів за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі: 0, 15% за кожен день прострочення у випадку прострочення оплати на строк від 1 до 60 календарних днів та 0,65 % за кожен день прострочення у випадку прострочення оплати у період, починаючи з 61 календарного дня до дня повного погашення заборгованості за цим договором.

Таким чином, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором не припинилося та триває до моменту фактичного його виконання. Кредитний договір між сторонами не розірвано, зобов`язання сторін не припинено. Відтак, кредитор має право на отримання сум, відшкодування завданих збитків у відповідності до ст. 623 ЦК України.

Варто також відзначити, що сам факт часткового погашення заборгованості відповідачем сам по собі не свідчить про наявність підстав для скасування заочного рішення, адже по-перше - у рішенні встановлювалась заборгованість на певну дату, чого відповідач не спростував і не заперечує, по-друге факт часткового погашення заборгованості повинен та може бути врахований у процесі виконання судового рішення, як у примусовому, так і у добровільному порядку.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Варто відзначити, що кожна сторона у даному процесі має рівні права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Наведене вище свідчить про те, що судом у процесі провадження у справі вжиті належні заходи щодо забезпечення загальних принципів цивільного судочинства під час застосування дискреційних повноважень, зокрема дотримання принципу пропорційності.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначені вище доводи та мотиви вказують на те, що відповідач не навів належного обґрунтування наявності законних підстав для скасування заочного рішення у справі і такі обставини не встановлені в ході розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення заяви адвоката Фогеля Володимира Володимировича, який діє у інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2023 року у цивільній справі №461/6404/22 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення та необхідність відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький