Справа № 147/1093/23
Провадження № 2/147/310/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2023 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Прокопенко В. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
Ухвалою судді від 17 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні ухвалою суду від 15 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Другої Тростянецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник позивача - адвокат Конякін М. С. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позов не подано.
Згідно із ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2020 року, виданого Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 07 липня 2000 року Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с. 7).
Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №04800798, виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 11.05.2003 (а.с. 10).
З огляду на викладене, судом встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ВН №0480079.
Родинний зв`язок позивача з померлою ОСОБА_2 , як бабою та онуком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серії НОМЕР_3 , виданим 27 квітня 1993 року Новоободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області) в якому батьком записаний ОСОБА_3 (а.с.5), та копією свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 06.05.1983, в якому в графі мати записана ОСОБА_2 (а.с.6).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з роз`ясненнями листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК Української PCP.
Відповідно до довідки №765 від 26.04.2023, виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_2 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті проживала та була зареєстрована разом з онуком ОСОБА_1 , 1993 року народження, за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МУЮ від 18.06.1994 №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про ге, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
З наданих суду доказів, встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент смерті його баби ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за однією адресою зі спадкодавцем, що свідчить про фактичний вступ у спадщину.
Згідно зі ст. 1297 ЦК України (в редакції на час виникнення спору) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №325/02-31 від 10.05.2023, виданою завідувачем Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г. С., у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 14).
З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи №96/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається, що лише позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Заява надійшла за №282 10 травня 2023 року. Наявності інших спадкоємців з наданої копії спадкової справи не вбачається (а.с. 35-46).
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай).
Згідно із п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п.16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно із п.3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 і спадкоємцем до її майна за законом є ОСОБА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай) у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 247, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до відповідного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;
Суддя О. Г. Борейко