РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1010/21

Провадження №2/568/17/23

31 жовтня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Пащук Т.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Прядун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В обгрунтування позову зазначила, що з 05 серпня 1994 року перебуває в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . На момент звернення до суду з позовом неповнолітніх дітей у них немає. Відносини між ними погіршились, зникло взаєморозуміння та повага.

В шлюбі з відповідачем ними набуто наступне майно: домоволодіння загальною площею 182,2 кв.м., житловою площею 106.4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 . Вказане домоволодіння належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ситненської сільської ради від 28.11.2011 року. Також за відповідачем зареєстрований виробничий будинок зерносховище з прибудовою, загальною площею 875,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 . Дане майно належить відповідачу на підставі рішення зборів співвласників майна колишніх членів КСП «Перемога» від 04.03.2012, акту приймання-передачі нерухомого майна від 04.03.2012 та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 20.02.2020 року. Також в період перебування в шлюбі ними придбано автомобіль Skoda Oktavia A5, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 . Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_2 . Також в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_2 відкриті банківські рахунки, де розміщені грошові кошти. Перед зверненням до суду відповідачем було знято готівкою з рахунку в АТ КБ «Приватбанк» 310 тисяч гривень. Вважає, що грошові кошти також є спільною власністю подружжя та повинні враховуватись при поділі. Окрім того, ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 51% в статутному капіталі Фермерського господарства «Агроситне», яке зареєстроване 06.11.2015 року. Вважає, що має право на компенсацію 1/2 частки відповідача в статутному капіталі ФГ «Агроситне» та має право на стягнення отриманих відповідачем доходів від його діяльності.

Просить суд, розірвати шлюб з відповідачем, визначити, що домоволодіння в АДРЕСА_1 та виробнича будівля зерносховища з прибудовою, що розташована в АДРЕСА_2 належать їй та відповідачу на праві власності по 1/2 частині, визначити, що автомобіль Skoda Oktavia A5, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 належить їй та відповідачу на праві власності по 1/2 частині, визнати грошові кошти в розмірі 310 тисяч спільним сумісним майном подружжя та стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину в розмірі 155 тисяч, визнати грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_2 спільним сумісним майном подружжя та стягнути 1/2 частину на її користь, та стягнути на її користь 1/2 частину отриманих доходів від діяльності ФГ «Агроситне» за період з 06.11.2015 по 16.07.2021 року.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 : накладено арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 182,2 м2, житлова площа 106,4 м2, реєстраційний номер майна: 35399490, яке зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); накладено арешт на виробничий будинок (будівлю зерносховища), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 875,6 м2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 258, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); накладено арешт на автомобіль марки Skoda модель Oktavia A5, рік випуску 2011, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); накладено арешт на усі грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках (депозити, поточні рахунки, карткові рахунки) на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк» ().

Ухвалою суду від 05 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем в строк, визначений в ухвалі суду, було подано відзив на позов. Згідно відзиву відповідач не визнає позовні вимоги повністю. Вказує, що подружні відносини з позивачем вони не підтримують з 2016 року. Все майно, що є предметом розподілу за вказаним позовом є його особистим майном. Так, на час укладення шлюбу з позивачем, житловий будинок в АДРЕСА_1 вже був побудований, рік його побудови 1993 рік, в будівництво було вкладено його особисті кошти. Виробничий будинок зерносховище не підлягає розподілу, оскільки є власністю юридичної особи ФГ «Агроситне». Автомобіль Skoda Oktavia A5, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , також не підлягає розподілу, оскільки позивачем за спільні кошти ще було придбано два автомобілі: ВАЗ 2107, 1992 року випуску, д.н. НОМЕР_4 та автомобіля Skoda Roomster TDI, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_5 , які з невідомих причин позивач не вказала в своїй позовній заяві. Вартість автомобіля Skoda Roomster значно перевищує вартість автомобіля Skoda Oktavia A5. Щодо коштів, що знаходяться на рахунках, то це є особистими коштами, це пенсія за тривалий час, яку він не знімав з рахунку, оскільки йому необхідні кошти для проведення лікування. Окрім того, позивач заволоділа грошовими коштами в розмірі 100 тисяч гривень, які були виділені СФГ «Перемога» для його лікування. Враховуючи вказані обставини, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року прийнято відмову позивача від позову в частині розірвання шлюбу та закрито провадження в цій частині, задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків та витребування доказів: витребування з територіального сервісного центру МВС інформації про зареєстровані за ОСОБА_2 транспортні засоби, витребування з АТ КБ «Приватбанк» копії банківських договорів, укладених ОСОБА_2 , виписки по банківських рахунках, відомостей про відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по даний час, витребування з Головного управління ДПС в Рівненській області інформації про доходи СФГ «Агроситне» за період з 06.11.2015 року по даний час.

На виконання ухвали суду Головним управлінням ДПС в Рівненській області надано інформацію про доходи ФГ «Агроситне» за період з 2015 року по 2021 рік.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» копії банківських договорів, укладених ОСОБА_2 , виписки по банківських рахунках, відомостей про відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по даний час, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків.

На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надав запитувану судом інформацію.

Ухвалою Радивилівського районного суду (суддя Делалова О.М.) від 03.08.2022 року передано матеріали справи № 568/648/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя для об`єднання в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача та об`єднано в одне провадження справу №568/1010/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя зі справою № 568/648/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та витребувано з ГУ ПФУ в Рівненській області інформацію про отримання пенсії ОСОБА_1 та її розмір за період з 01.01.2016 року по 26.10.2021 року, та витребувано з ГУ ДПС в Рівненській області інформацію про розмір заробітної плати ОСОБА_1 , керівника (засновника) СФГ «Перемога» та загальний її розмір за період з 01.01.2016 року по 26.10.2021 року.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про призначення у справі судової товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля Skoda Oktavia A5, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 .

Відповідачем в строк, визначений в ухвалі суду від 04.08.2022 року, було подано відзив на позов. Згідно відзиву відповідач частково визнає позовні вимоги щодо визначення права власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2107, 1992 року випуску, д.н. НОМЕР_4 , в решті позовні вимоги не визнає повністю та просить в задоволенні їх відмовити. Вказує що автомобіль Skoda Roomster TDI, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_5 було придбано за кошти їх дочки ОСОБА_3 та вказаний автомобіль перебуває в її користуванні, а відповідач є лише титульним власником вказаного майна. Позивач безпідставно вказує, що отриману пенсію та заробітну плату ОСОБА_1 витрачала не в інтересах сім`ї, а лише задля власних інтересів. Також безпідставні є вимоги про стягнення 1/2 частини коштів в розмірі 100 тисяч гривень, які ОСОБА_1 ніби то отримала на його лікування, та заволоділа ними. За таких обставин, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

11 серпня 2022 року на виконання ухвали суду ГУ ДПС в Рівненській області надано запитувану інформацію.

16 серпня 2022 року на виконання ухвали суду ГУ ПФУ в Рівненській області надано запитувану інформацію.

20 вересня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання експерта щодо уточнення дати оцінки та забезпечення огляду транспортного засобу експертом.

20 вересня 2022 року ухвалою суду поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року задоволено клопотання експерта, уточнено дати оцінки транспортного засобу та зобов`язано відповідача надати для огляду експерту транспортний засіб.

09 січня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта.

10 січня року ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом про призначено судову авто-товарознавчу експертизу для визначення вартості автомобілів ВАЗ 2107, 1992 року випуску, д.н. НОМЕР_4 та Skoda Roomster TDI, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_5 .

30 травня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта.

05 червня 2023 року ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 04 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року в зв`язку з відмовою позивача від позову закрито провадження у справі в частині поділу транспортних засобів: автомобіля Skoda Oktavia A5, 2011 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , автомобіля ВАЗ 2107, 1992 року випуску, д.н. НОМЕР_4 та автомобіля Skoda Roomster TDI, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_5 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пащук Т.С. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Позовні вимоги за зустрічним позов не визнали, просили в їх задоволені відмовити за їх безпідставністю та недоведеністю.

Відповідач та його представник адвокат Прядун О.М. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, з підстав, викладених у відзиві, заявлені позовні вимоги підтримали повністю.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони перебували в шлюбі з 05 серпня 1994 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Ситненської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (т.1 а.с.15)

Шлюб, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року. (т.2 а.с.91)

Відповідно до свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_6 ), виданого виконавчим комітетом Ситненської сільської ради, відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 . Державна реєстрація права власності здійснена 06.12.2011 року. (а.с.23)

Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло та земельна ділянка, набуті внаслідок приватизації.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя; якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач, заперечував щодо визнання домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя, вказуючи, що будинок був побудований у 1993 році, тобто до укладення шлюбу з ОСОБА_1 .

Згідно довідки Крупецької сільської ради Дубенського району №3-517 від 16.08.2021 відповідно до записів у по господарській книзі №9 за 1991-1993 роки, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає з 26.08.1993 року в будинку 1993 року побудови за адресою АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.53).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 пояснили, що тривалий час, поки будувався будинок, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали у времянці. В будинок сім`я ОСОБА_8 перейшла жити приблизно у 1999 році.

Аналогічні покази дала свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об`єкт.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», прийняття в експлуатацію закінчених об`єктів полягає у підтверджені державними приймальними комісіями готовності об`єкта до експлуатації за його цільовим призначенням відповідно до будівельних норм та правил. Отже, саме із цього моменту новостворене майно з категорії новобудови переходить до категорії майна як об`єкта цивільного права.

При цьому відповідно до частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Судом достовірно встановлено, що державна реєстрація новоствореного майна житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 проведено 06.12.2011 року, тобто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Саме з цього часу, тобто з часу державної реєстрації вказаного майна, і виникає право власності на нерухоме майно.

Суд не бере до уваги посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) про те, що спірне домоволодіння було створене до укладення шлюбу з ОСОБА_1 , оскільки в судовому засідання встановлено, що завершення будівництва вказаного домоволодіння проводилась під час перебування сторін у шлюбі. Відповідачем ОСОБА_2 не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на спірне нерухоме майно, не надано належних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що майно, яке є предметом спору, було придбано за його особисті кошти.

Таким чином, оскільки спірне нерухоме майно домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , придбано (побудовано) в період шлюбу, то вищевказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та може бути поділено між колишнім подружжям.

На підставі вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по поділ спільного майна подружжя в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про поділ майна, що є спільною власністю подружжя виробничого будинку зерносховища з прибудовою, то суд приходить до наступних висновків.

Посилання відповідача, що вказане майно не може бути предметом поділу між подружжям з тих підстав, що воно є власністю юридичної особи ФГ «Агроситгне» є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Згідно витягу з протоколу №1 зборів співвласників майна колишніх членів КСП «Перемога» від 04.03.2012 року будівлю зерносховища в с.Ситне вартістю 39298 грн. видано ОСОБА_2 в рахунок паїв згідно списку власників. (т.1 а.с.30)

Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія РВ №224548 підтверджується право ОСОБА_2 на пайовий фонд майна колишнього в КСП «Перемога» в частці 1,85%, що в грошовому еквіваленті становить 39298 грн. (т.1 а.с.32)

Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідач ОСОБА_2 є власником виробничого будинку зерносховища з прибудовою, розташованого в АДРЕСА_2 . Підставою виникнення права власності на нерухоме майно є витяг з протоколу від 04.03.2012, акту прийому-передачі нерухомого майна від 04.03.2012, та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Дата державної реєстрації права власності 02.03.2020. (а.с.29)

Отже, спірне нерухоме майно виробничий будинок зерносховище з прибудовою, яке розташоване в АДРЕСА_2 , придбано в період шлюбу, то вищевказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та може бути поділено між колишнім подружжям.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по поділ спільного майна подружжя в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення частини коштів, що знаходились на банківських рахунках ОСОБА_2 та були ним отримані готівкою 16.06.2021 року в розмірі 310 000 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідачем в судовому засіданні визнаний той факт, що у період шлюбу із 12.12.2012 року по 25.08.2021 рік він отримував пенсію, яка надходила на рахунок у АТ КБ «Приватбанк». Грошові кошти накопичувались на рахунку, та він їх жодного разу не знімав. 16.06.2021 року він змушений був зняти вказані кошти в розмірі 310000 гривень, оскільки йому проведено ряд оперативних втручань та він проходив тривале лікування. Оскільки на лікування він позичав кошти у знайомих, тому, знявши їх, він змушений був повернути позичені кошти.

Судом встановлено, що згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 станом на 25.08.2021 року має в АТ КБ «Приватбанк» картку НОМЕР_7 (рахунок НОМЕР_8 ), на яку отримує пенсійні виплати. (т.1 а.с.65.)

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 в період з 24.12.2014 по 23.07.2021 року на рахунок було зараховано кошти (виплата Пенсійного фонду, пенсія) в загальній сумі 320447,05 гривень, що підтверджується випискою по картці/рахунку НОМЕР_7 . (т.1 а.с.66-71)

Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» відповідно до заяви на видачу готівки ОСОБА_2 з картки НОМЕР_9 було видано готівку в сумі 310000 гривень. (т.1 а.с.36)

Вирішуючи спір в цій частині, суд дійшов висновку про те, що грошові кошти (пенсійні виплати), які знаходились на рахунку у АТ КБ «Приватбанк» надійшли на рахунок та зберігались на рахунку в якості доходу ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст..60, 65 СК України, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, зокрема грошовими коштами, а саме те, що чоловік та дружина розпоряджаються таким майном за взаємною згодою, наявність якої презюмуються при укладенні правочинів одним із подружжя.

Враховуючи приписи ст. 61 СК України, незалежно від того, що ці кошти внесені на ім`я ОСОБА_2 ці кошти є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягають поділу і частки сторін у них мають визнаватися рівними.

Щодо позовної вимоги про визнання грошових коштів, які розміщені на банківських рахунках (депозити, поточні рахунки. карткові рахунки) на ім`я ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» спільним майном подружжя та визнання за позивачем права власності та стягнення на її користь 1/2 частини грошових коштів, суд приходить до наступних висновків.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, вказує, що не володіє достовірною інформацією про розмір коштів, що розміщені в банківській установі.

За клопотанням позивача, суд витребував від АТ КБ «Приватбанк» копії договорів банківських вкладів ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по даний час, виписки по рахунках, відкритих на підставі вказаних договорів та виписки про рух коштів за вказаними рахунками.

ОСОБА_2 укладено з АТ КБ «Приватбанк» наступні договори: договір SAMDNWF701 вклад «Стандарт» строковий на 12 міс., від 24.02.2021 р., початкова сума вкладу 942,54 USD (т.2 а.с.2), договір SAMDNWF401 вклад «Стандарт» строковий на 12 міс. від 20.11.2020 р., початкова сума вкладу 23500 UAH (т.2 а.с.3), договір SAMDNWF501 вклад «Стандарт» строковий на 6 міс., від 13.02.2019 р., початкова сума вкладу 907,19 USD (т.2 а.с.4), договір SAMDNWF901 вклад «Стандарт» строковий на 6 міс. від 16.01.2019 р., початкова сума вкладу 58017 UAH (т.2 а.с.3)

Згідно наданої суду АТ КБ «Приватбанк» інформації ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» відкрито 15 рахунків: 7 рахунків в національній валюті та 8 валютних рахунків. Станом на 05.05.2022 року залишок коштів на рахунках становить: 2769,67 USD та 187524,37 UAH. (т.2 а.с.1).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов`язанням, що виникли в інтересах сім`ї.

Оскільки саме позивач звертається до суду з вимогою про поділ майна грошових коштів, що знаходяться на рахунках, тому на стороні позивача лежить процесуальний обов`язок довести свої вимоги.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач належним чином не обґрунтувала та не надала доказів наявності готівкових коштів та грошових коштів, розміщених у АТ «Приватбанк», посилаючись лише на довідку, в якій зазначені назви договорів, суми вкладів та дати їх оформлення. Вказана довідка не містить вказівки щодо того, хто укладав вказані договори та володільця цієї інформації. (т.1 а.с.7)

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що відомості про залишок грошових коштів на рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_2 надані АТ КБ «Приватбанк» станом на 05.05.2022 року, в той час як шлюб між сторонами розірвано 26.10.2021 року.

Згідно висновку викладеного в Постанові ВС від 20.06.2018 року в справі №756/14404 грошові кошти які були внесені за час зареєстрованого шлюбу та обліковувались на розрахунковому рахунку, є спільним майном подружжя, а тому підлягають поділу.

Оскільки, шлюб між сторонами розірвано 26.10.2021 року та у суду відсутня інформація про залишок коштів на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 станом на час розірвання шлюбу, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення на її користь 1/2 частини отриманих доходів від діяльності ФГ «Агроситне», то суд приходить до наступних висновків.

Позивач просить стягнути на її користь 1/2 частину доходу, отриманого від діяльності ФГ «Агроситне» за період з 06.11.2015 по 16.07.2021 рік не вказуючи суму, яка підлягає стягненню.

Згідно витягу з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване Фермерське господарство «Агроситне», дата реєстрації 06.11.2015 року, розмір статутного фонду 500 грн. Засновники вказаного господарства: ОСОБА_3 розмір внеску до статутного фонду 170,00. ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду 255,00, ОСОБА_11 , розмір внеску до статутного фонду 25.00. ОСОБА_6 розмір внеску до статутного фонду 25,00 ОСОБА_12 розмір внеску до статутного фонду 25,00. Кінцевий бенеціфіарний власник та керівник господарства ОСОБА_2 (а.с.39)

На запит суду Головне управління ДПС у Рівненській області надало інформацію, що згідно податкової звітності дохід ФГ «Агроситне» складає: за 2015 рік 0 грн, за 2016 рік 0 грн., за 2017 рік 114607,0 грн., за 2018 рік 987981,0 грн., за 2019 рік 515506 грн., за 2020 рік 733340,0 грн., за 2021 рік 2866750,0 грн. Починаючи з ІІ півріччя 2016 року ФГ «Агроситне» перебуває на спрощеній системі оподаткування. (т.1 а.с.114)

Відповідно до вимог статей 57, 61 СК України, статті 52 ЦК України та роз`яснення, які містяться в пункті 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» майно фізичної особи - підприємця не ж об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право лише на частку одержаних доходів від цієї діяльності. Відповідно до положень частини 5 статті 128 ГК України, громадянин-підприємець здійснює свою діяльність на засадах свободи підприємництва та відповідно до принципів, передбачених у статті 44 цього Кодексу, одним з яких є здійснення підприємництва на основі вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Згідно з положеннями пункту 177.2. статті 177 ПК України об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ГК України, прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань. Склад валового доходу та валових витрат суб`єктів господарювання визначається законодавством. Для цілей оподаткування законом може встановлюватися спеціальний порядок визначення доходу як об`єкта оподаткування.

Аналіз положень зазначених вище норм законодавства дає суду підстави вважати, що кожен з подружжя має право претендувати виключно на частку одержаного, тобто чистого доходу отриманого від господарської (підприємницької) діяльності іншого з подружжя, а не нарахованого сукупного доходу.

Судом було встановлено, що ФГ «Агроситне» засновником та керівником якого є ОСОБА_2 знаходиться на спрощеній системі оподаткування, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що дохід, який вказаний в інформації ГУ ДПС в Рівненській області є загальним доходом підприємства.

Окрім того, судом було встановлено, що 26 жовтня 2021 року шлюб між сторонами розірваною та сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, мати спільний бюджет. В той час як довідка про дохід ФГ «Агроситне» містить інформацію про дохід за весь 2021 рік.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи зазначене, з врахуванням диспозитивності судового процесу, суд вважає, що оскільки позивачем не конкретизовано належним чином позовні вимоги в цій частині, тому суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по заявленим вимогам позивача,ю а тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 викладених в позовній заяві про поділ майна подружжя, а саме щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину доходу ОСОБА_1 , які остання отримала в якості заробітної плати та пенсії, то суд приходить до наступних висновків.

Позивач просив стягнути на його користь 1/2 частину доходу ОСОБА_1 у виді отриманої пенсії за період з 01.01.2016 року по жовтень 2021 року в розмірі 51248,0 гривень та отриманої заробітної плати за період з 01.01.2016 року по жовтень 2021 року в розмірі 134098,0 гривень.

Відповідно до ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Також, у відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

У суду не виникає сумніву, що в період шлюбу ОСОБА_1 отримувала заробітну плату та за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2021 року її дохід становить 286506 гривень (21178 гривень за 2016 рік, 38400 гривень за 2017 рік, 44676 гривень за 2018 рік, 50076 гривень за 2019 рік, 56676 гривень за 2020 рік та 72500 гривень за 2021 рік). Також за аналогічний період ОСОБА_1 отримала пенсійні виплати в розмірі 137247,59 гривень. Однак зазначені коментовані норми сімейного Кодексу, з урахуванням зазначеного вище п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», дають суду можливість здійснити поділ майна подружжя виключно те, що наявне у нього на час розгляду справи.

Отримані судом докази щодо розміру отриманих доходів ОСОБА_1 у вигляді отриманої заробітної плати та пенсії, не доводять суду наявність заробітної плати та пенсії у відповідача на час розгляду справи. Також ОСОБА_2 не надав доказів їх витрачання відповідачем не в інтересах сім`ї. Доказів того, що отримані ОСОБА_1 кошти в якості заробітної плати та пенсії набули статусу банківського вкладу та наявні на час розгляду справи, суду надано не було.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 1/2 частини коштів виділених СФГ «Перемога» на його лікування в розмірі 100 000 гривень та якими безпідставно заволоділа відповідач, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 у 2017 році хворів та двічі знаходився на стаціонарному лікуванні у ДУ Інститут серця, де йому було проведено оперативне втручання протезування аортального клапана та аорто-корональне шунтування, що підтверджується виписками з історії хвороби №2645/17 від 10.05.2017 та №4844/17 від 29.05.2017. (т.1 а.с.61, 62)

Згідно інформації ГУ ДПС у Рівненській області отриманої на запит суду, у другому кварталі 2017 року ОСОБА_1 отримала від СФГ «Перемога» допомогу на лікування та медичне обслуговування в розмірі 100000 гривень. (т.2 а.с.149)

Позивач, заявляючи позовну вимогу про стягнення частини вказаної суми, жодними доказами не підтвердив, що отримані ОСОБА_1 кошти були використанні в особистих інтересах.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 6810,00 гривень. Під час розгляду справи було отримано докази, які дозволяють визначити ціну позову. Враховуючи ціну позову в розмірі 2999419,50 гривень, позивачу необхідно доплатити судовий збір в розмірі 4540,00 гривень, виходячи з максимальної ставки судового збору у 2021 року в розмірі 11350 гривень.

Оскільки, позивач просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу, яка визначена на час подання цього позову в розмірі 117840,00 грн, судовий збір, який необхідно було сплатити позивачу становить 1178,40 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 1477,59 грн. в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Відповідачем ОСОБА_2 при подачі зустрічного позову було сплачено судовий збір в розмірі 2353,46 гривень. Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), не відшкодовуються.

Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, то вжиті ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 липня 2021 року заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити частково.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-1/2 частину домоволодіння, загальною площею 182,2 кв.м, житловою площею 106,4 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

-1/2 частину виробничого будинку зерносховища з прибудовою, загальною площею 875,6 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти в сумі 310 000 гривень, що були розміщені ОСОБА_2 на банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «Приватбанк» та отримані ним згідно квитанції від 16.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку у спільному майні (грошових коштах) в розмірі 155 000 (сто п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (відповідач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , місце проживання АДРЕСА_1

Відповідач (позивач): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2023 року.

Суддя В.О. Троцюк