Справа №461/1160/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

секретар судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, першої львівської державної нотаріальної контори про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнати недійсною претензію кредитора, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Ідея Банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А., в якому просить визнати виконавчий напис № 4666, виданий 19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь AT «Ідея Банк» 137 867,67 грн. заборгованості таким, що підлягає виконанню, визнати недійсною претензію кредитора AT «Ідея банк» від 22.12.2022 року на суму 136 382,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 жовтня 2022 року загинув ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15.11.2022 року на підставі актового запису №6920. Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі наявні на час смерті права та обов`язки спадкодавця. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_1 не складав. До кола спадкоємців першої черги за законом увійшли батьки спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкову справу № 231/2022 після смерті ОСОБА_1 було заведено державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори на підставі претензії кредитора АТ «Ідея Банк» від 22.12.2022 року. У даній претензії кредитор зазначив, що ОСОБА_2 є боржником АТ «Ідеям Банк» згідно кредитного договору №Z06.0027.005439021 від 03.07.2019 року. Станом на дату формування претензії за вказаним договором існує заборгованість в розмірі 136 382,99 грн. 11.02.2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_1 було подано нотаріусу заяви про відмови від спадщини після смерті ОСОБА_3 в користь дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . 03.07.2019 року між AT «Ідея Банк», ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та страхування №Z06.0027.005439021, відповідно до умов якого сума кредиту становила 74 999,00 грн., відсоткова ставка - 21,95 % річних, строк дії договору - 24 місяці (дата повернення кредиту 03.07.2021 року). 19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4666 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість договором кредиту та страхування № Z06.0027.005439021 за період з 03.02.2020 року по 06.07.2021 року у загальному розмірі 137 867,67 грн. 21.09.2023 року АТ «Ідея Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. з заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. №4666 заборгованості у розмірі 137867,67 грн. 29.09.2021 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. було відкрито виконавче провадження ВП №66973887. Про наявність відповідного виконавчого провадження ОСОБА_2 дізнався, коли з 03.08.2022 року з його зарплатної банківської картки було стягнуто приватним виконавцем Шелінською Ю.А. 44089,83 грн. і призначення платежу було зазначено «стягнення 44089,23 грн. заборгованості згідно виконавчого напису №4666 від 19.08.2021 року, боржник ОСОБА_2 , ВП №66973887». На момент списання даних коштів, ОСОБА_2 перебував у зоні проведення активних бойових дій, оскільки з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України був мобілізований до Збройних Сил України, відтак не мав можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, відповідним виконавчим написом та оскаржити його. Позивач зазначає,що оскаржуваний виконавчий напис не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що його було вчинено з порушенням чинного законодавства, оскільки заборгованість ОСОБА_2 перед АТ «Ідея Банк» не була безспірною, жодних доказів, які б підтверджували таку безспірність банку не було надано нотаріусу. Зважаючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни , приватного виконавця виконавчого округу Шелінської Юлії Андріївни, першої львівської державної нотаріальної контори про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, визнати недійсною претензію кредитора та відкрито провадження у справі.

13.03.2023 року представник відповідача АТ «Ідея Банк» скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить у позові відмовити. Відзив вмотивований тим, що АТ «Ідея Банк» не погоджується із позовом, вважає його надуманим, безпідставним та необґрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за реєстровим № №4666, є таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Зазначає, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки ОСОБА_2 як позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконував, станом на 06.07.2021 в нього утворилась заборгованість за таким договором у розмірі 135 967,67 гривень. 16.08.2021 року AT «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою від 16.08.2021 № 12.4.2/57316 про вчинення виконавчого напису та стягнення з ОСОБА_2 135 967,67 грн. боргу за Кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення, разом 137 867,57 грн. На виконання вимог Переліку AT «Ідея Банк» надало нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Стверджує, що спірний виконавчий напис відповідає всім вимогам , Порядку та Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак є законним та підлягає виконанню. Також зазначає, що AT «Ідея Банк» надіслало позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.07.2021 за Кредитним договором, за допомогою якої Позивач був повідомленим про те, що в нього наявна заборгованість за таким Кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого такий складається; попереджено про можливість стягнення боргу, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень цінних листів AT «Ідея Банк», описом вкладення до цінного листа, а також фіскальним чеком по оплаті вищевказаних послуг поштового зв`язку. Крім того, представник відповідача зазначає, що після отримання інформації про смерть позичальника, банком було припинено будь-які нарахування за кредитним договором. Після отримання інформації про смерть позичальника АТ «Ідея Банк» надіслало до Першої Львівської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 22.12.2022 року, згідно якої повідомило про необхідність погашення спадкоємцями померлого позичальника наявної заборгованості. Зважаючи на те, що позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а до спадкоємців померлого АТ «Ідея Банк» пред`явило вимоги 22.12.2022 року, шляхом надіслання претензії кредитора, вбачається, що АТ «Ідея Банк» було дотримано строки пред`явлення вимоги до спадкоємців померлого позичальника, передбачені ст..1281 ЦК України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

07.11.2023 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області скеровано на адресу суду спадкову справу №231/2022 до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. Представник позивача ОСОБА_7 скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повідомленнями. Пояснень на позов не подала.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повідомленнями. Пояснень на позов не подала.

Водночас, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суду також не подано будь-яких інших доказів, які доводять об`єктивну неможливість відповідача та представників третіх осіб прибути у судове засідання, прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку, а також неможливість забезпечить участь у судовому засіданні уповноваженого представника.

З врахуванням тривалості провадження у справі, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК).

На підставі наданих суду доказів встановлено, що 03.07.2019 року між AT «Ідея Банк», ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту та страхування №Z06.0027.005439021, відповідно до умов якого сума кредиту становила 74 999,00 грн., відсоткова ставка - 21,95 % річних, строк дії договору - 24 місяці (дата повернення кредиту 03.07.2021 року).

16.08.2021 року AT «Ідея Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою від 16.08.2021 № 12.4.2/57316 про вчинення виконавчого напису та стягнення з ОСОБА_2 135 967,67 грн. боргу за Кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення

19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4666 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість договором кредиту та страхування № Z06.0027.005439021 за період з 03.02.2020 року по 06.07.2021 року у загальному розмірі 137 867,67 грн.

29.09.2021 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. було відкрито виконавче провадження ВП №66973887 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість договором кредиту та страхування № Z06.0027.005439021.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15.11.2022 року на підставі актового запису №6920.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі наявні на час смерті права та обов`язки спадкодавця. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_1 не складав. До кола спадкоємців першої черги за законом увійшли батьки спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів спадкової справи №231/2022 вбачається, що 22.12.2022 року за вих. №12.1.4/239664, АТ «Ідея Банк» звернулось до Першої львівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, в якій просить прийняти претензію АТ «Ідея Банк», довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту про подання претензії кредитора, в разі отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину померлого, надати АТ «Ідея Банк» відомості про спадкоємців та про тримане у спадщину майно.

11.02.2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_1 було подано нотаріусу заяви про відмови від спадщини після смерті ОСОБА_3 в користь дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові № 607/98/17 від 19.02.2020 року.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу наведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження існування у позивача заборгованості перед відповідачем, факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а також не надано доказів відступлення прав вимоги.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положеньстатей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до нормст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом 19.08.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням цього, суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом Сазоновою О.М. при вчиненні виконавчого напису не було дотримано умов, за яких виконавчий напис мав би бути вчинений.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 з наявністю заборгованості перед АТ «Ідея Банк» не згідна, оскільки не погоджується з розрахунком та сумою заборгованості, що визначена в оспорюваному виконавчому написі, вважає її штучно збільшеною АТ «Ідея Банк», а отже такою, що не є безспірною.

Водночас, з досліджених судом доказів встановлено, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було дотримано всіх вимог, передбачених підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Позивач заперечує існування боргу, відображеного в оскаржуваному виконавчому написі, оскільки вважає, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безпірними.

Згідно приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вказані обставини свідчать про недотримання приватним нотаріусом вказаних вимог Порядку чим було порушено права позивача щодо можливості спростування розміру заборгованості.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з цим, відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якою стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року набрала законної сили, тим самим встановивши обов`язок для стягувача для одержання виконавчого напису надавати нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки судом не встановлено, що стягувачем надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис, вчинений 19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., за реєстровим номером 4666 про стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 137 867,67 грн.

За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною.

Щодо позовної вимоги про визнати недійсною претензію кредитора AT «Ідея банк» від 22.12.2022 року на суму 136 382,99 грн., суд зазначає наступне.

22.12.2022 року АТ «Ідея банк» скеровано на адресу Першої львівської державної нотаріальної контори претензію кредитора за вих. № 12.1.4/239664, згідно якої повідомлено про необхідність погашення спадкоємцями померлого ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №Z06.0027.005439021.

Направлення претензії кредитора від 22.12.2022 року до Першої львівської державної нотаріальної контори узгоджується з п.6.1 глави 6 розділу 3 частини ІІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку у спільному майні подружжя, схваленим рішенням Науково експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року, згідно якого нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач дотримався строків, встановлених ч.2 ст. 1281 ЦК України, направивши 22.12 2022 року (протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини) нотаріусу вимогу кредитора до спадкоємців, за якою була заведена Спадкова справа.

Відтак, суд приходить до переконання, що позовна вимога в частині визнати недійсною претензію кредитора AT «Ідея банк» від 22.12.2022 року, задоволенню не підлягає.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, оскільки встановлено наявність підстав для скасування виконавчого напису нотаріуса та наявність підстав, які свідчать, що борг не є безспірним, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частин 1-3 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1073 грн. 60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 19.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни за реєстровим номером 4666 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість договором кредиту та страхування № Z06.0027.005439021 за період з 03.02.2020 року по 06.07.2021 року у загальному розмірі 137 867,67 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 1073, 60 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач:

ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (адреса місцезнаходження: 01113, м. Київ, вул. Лесі Українки, 9/134).

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шелінська Юлія Андріївна (адреса місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Окружна, 57А/201),

Перша львівська державна нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, ).

Повний текст рішення складено 07.11.2023 року.

Суддя Мисько Х.М.