Справа № 445/2395/23
провадження № 2/445/733/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний ощадний Банк України" про зняття заборони з нерухомого майна,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заяву до АТ «Державний ощадний банк України» про скасування заборони щодо нерухомого майна.

10.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила скасувати заборону на нерухоме майно, зареєстровану 12.12.2006 року за № 4206717 реєстратором: Золочівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н від 10.05.1989 р., Ощадбанк № 6326 Золочів, об`єкт обтяження будинок, адреса: АДРЕСА_1 , додаткові відомості: архівний номер: 2171515LVOV71, архівна дата 26.06.2000, дата виникнення 10.05.1989, № реєстра 209502-351.

В обгрунтування позову посилається на наступні обставини, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Виконкому Золочівської міської ради народних депутатів 29.06.1992 року № 483, будинок АДРЕСА_2 зареєстрований на праві особистої власності з ОСОБА_1 - в цілому. Як вбачається із Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Золочівською державною нотаріальною конторою зареєстровано заборони (архівні записи): 1) 08.12.2006 року зареєстровано заборону № 4189743 повідомлення, 0273, 12.05.1989 р., Ощадбанк № 6326 м. Золочів. Архівний номер: НОМЕР_1 , архівна дата: 26.06.2000, дата виникнення: 12.05.1989 № реєстра 209520-351. Адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_1 ; 2) 12.12.2006 року зареєстровано заборону № 4206717, повідомлення, б/н 10.05.1989, Ощадбанк № 6326 м. Золочів. Архівний номер: НОМЕР_2 , архівна дата: 26.06.2000, дата виникнення 10.05.19 № реєстра 209502-351. Адреса: Львівська область, Золочівський район, вул. Франка Ів. 25-б. Власник: ОСОБА_2

26.07.2023 року за заявою позивача державний реєстратор відділу ЦНАП зняла заборону № 4189743, внесену 08.12.2006 року, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав. Проте заборону № 4206717 зняти неможливо, оскільки її помилково накладено на ОСОБА_3 , який в цьому будинку ніколи не проживав і власником ніколи не був.

Зазначене підтверджується копією будинкової книги.

У відповідь на адвокатський запит щодо підтвердження, чи є нерухоме майно з вказаною адресою закладеним майном, а також наявності можливості в АТ "Ощадбанк" зняти відповідну заборону з нерухомого майна, АТ «Ощадбанк» листом від 27.09.2023 № 111.34-17/61378/2023 фактично відмовив у наданні відповідної інформації.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників, інформація про позивача відсутня, відтак позивач не має будь якої заборгованості перед банківськими чи іншими установами.

У зв`язку із помилково накладеною забороною, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо розпорядження належним і майном, у зв`язку з чим виникла необхідність в судовому порядку зняти заборону на відчуження вищезазначеного нерухомого майна.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву з запереченнями проти позову та проханням розглядати справу без його участі. Посилався на те, що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем у справі, оскільки не вчиняли дій, які б порушили права позивача. Інформація про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 до реєстру внесена помилково. Отже, саме державна нотаріальна контора має вносити відповідні зміни до реєстру та бути відповідачем у справі.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.02.2023 року № 736/10-23/483, Золочівська державна нотаріальна контора ліквідована наказом від 17.05.2018 р. № 1527/5 без правонаступника.

Відтак, позивач вичерпала всі можливі способи захисту, подальше ж збереження цієї заборони буде порушувати право вільно розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, вимоги позову підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явилася, подали заяву, у якій просить розглянути справу у їх відсутності, вимоги позову підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 483 від 31.08.1982р.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження № 4206717, зареєстроване 12.12.2006 реєстратором Золочівська державна нотаріальна контора на підставі: повідомлення банку, б/н, 10.05.1989, Ощадбанк № 6326. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ., власник ОСОБА_2 .

З вищенаведеного слідує, що АТ ««Державний ощадний банк України» з моменту утворення та на теперішній час є державним банком та правонаступником відповідного банку, в інтересах якого накладено заборону, що відповідачем не спростовано.

Пунктом 134 Глави 6 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом № 18/5 Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року, яка втратила чинність на підставі наказу № 20/5 Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року, передбачалось, що державний нотаріус за місцезнаходженням жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки накладає заборону їх відчуження:

1) за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку;

2) при посвідченні договору довічного утримання;

3) при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;

4) в усіх інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 9 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що накладання та зняття заборон щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Пунктом 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

За таких обставин, суд визнає необгрунтованими заперечення представника АТ "Державний ощадний банк України" проти того, що вони є належним відповідачем у справі.

Чинне на час виникнення спірної заборони законодавство передбачало реєстрацію заборон винятково на паперових носіях - в реєстрах для реєстрації заборон, з вчиненням відповідного запису в алфавітній книзі обліку заборон і арештів.

З дати набрання чинності Законом №1952-IV, реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється виключно у випадках: 1) вчинення правочинів щодо нерухомого майна; 2) за заявою власника (володільця) нерухомого майна. При цьому, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Реєстраторами Реєстру заборон є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; вносять та вилучають записи до Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон.

Заборона, вчинена на підставі цього повідомлення в порядку, який існував на час отримання позики та внесена нотаріусом в реєстр, відповідно до норм чинного законодавства.

Підставою зняття заборони відчуження є помилково накладений арешт.

Разом з тим, відповідач повідомив у відзиві про відсутність будь-яких претензій до позивачки. За таких обставин, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується, що власником арештованого майна, є ОСОБА_1 , а відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають задоволеню.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що обмеження щодо нерухомого майна позивачки продовжує діяти після спливу 27 років, незважаючи на відсутність відомостей про здійснення будь-яких дій, які б були направлені на забезпечення погашення боргу, відсутність вимог банку про погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що наявна спірна заборона не пов`язана з реальним забезпеченням зобов`язання.

Зазначені обставити свідчать про відсутність заборгованості в позивачки, а заборона відчуження майна є суттєвим втручанням у здійснення права власності на належне їй майно, яке порушує баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 206, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати заборону на нерухоме майно, зареєстровану 12.12.2006 року за № 4206717 реєстратором: Золочівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н від 10.05.1989 р., Ощадбанк № 6326 м. Золочів, об`єкт обтяження будинок, адреса: АДРЕСА_1 , додаткові відомості:

Архівний номер: 2171515LVOV71, архівна дата 26.06.2000, дата виникнення 10.05.1989 № реєстра 209502-351.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.11.2023.

Суддя М. В. Бакаїм