Провадження № 2/742/770/23
Єдиний унікальний № 742/2292/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2023 року м.Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Брусилівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними шлюбів та анулювання актових записів про шлюби,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Брусилівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними шлюбів та анулювання актових записів про шлюби.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві у віці 69 років померла ОСОБА_8 . Після її смерті залишилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . За життя спадкодавця, вказана квартира належала в рівних частках їй та чоловіку ОСОБА_9 , право власності було посвідчено Свідоцтвом про право власності від 17 вересня 2015 року та видане Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією. Її чоловік, ОСОБА_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_8 яка проживала та була зареєстрована разом з чоловіком в зазначеній вище квартирі, заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавала та таким чином прийняла спадщину, що узгоджується з вимогами ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. У відповідності до вимог ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , та прийняла спадщину на частину спадкового майна, а саме на частку квартири АДРЕСА_2 . Ha частки квартири, яка за життя належала чоловіку сестри нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у ОСОБА_9 за життя були зареєстровані інші шлюби. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказав, що окрім шлюбу 01 березня 1975 року з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 уклав шлюб 12 квітня 1978 року з ОСОБА_11 та 07 липня 2007 року уклав шлюб з ОСОБА_12 . Враховуючи те, що шлюбні відносини ОСОБА_9 з ОСОБА_11 виникли за дії Кодексу про шлюб та сім`ю України, то відповідно до них застосовуються норми даного закону. Відповідно до ст.17 Кодексу про шлюб та сім`ю України не допускається укладення шлюбу між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі. Відповідно до ст. 45 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. З метою анулювання актових записів про вищезазначені шлюби позивач звернулася із заявою до Брусилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький). Листом від 05.12.2020 відповідач відмовив позивачу у видачі повних витягів з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян щодо актових записів про шлюби та про розірвання шлюбів, та відмовив анулювати актові записи про шлюби ОСОБА_9 в зв`язку з не підтвердженням родинних стосунків та рекомендував звернутися до суду для вирішення питання недійсності даних шлюбів та анулювання актових записів про шлюб у судовому порядку. Після смерті ОСОБА_9 спадкоємцями за заповітом являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та спадкоємцем за законом являється його дочка ОСОБА_7 , які залучені до участі в справі в якості третіх осіб.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 07 листопада 2023 року.
Позивач та представник позивача адвокат Нестеренко М.М. в судове засідання не з`явились. Згідно поданого представником позивача клопотання просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Ухваткіна О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. Крім того, згідно поданого відзиву ОСОБА_2 заперечує з приводу задоволення позву з підстав необґрунтованості вимог позивача. Зазначає, що в обґрунтування позову позивач вказує, що вона є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_8 , однак до поданого позову не долучено документів, які підтверджують перебування позивача у родинних стосунках з спадкодавцем ОСОБА_8 . Оскільки такі документи ні суду, ні відповідачем не надані. У справах даної категорії докази родинних стосунків підлягають доказуванню у розумінні ст. 81 ЦПК України. Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавицею не встановлений ні документально, ні судовим рішенням. Відповідно до ст. 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Крім цього, на майно, відносно належності до якого позивач просить встановити юридичний факт був виданий заповіт на користь ОСОБА_13 (третя особа). Таким чином у ОСОБА_1 відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про судові засідання, які були призначені на 28.08.2023, 25.09.2023, 17.10.2023 та 07.11.2023 повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористалась, про причини неявки не повідомляла. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник Брусилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Згідно листа №383/29.4-30 від 22 червня 2023 року повідомляють, що Брусилівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не може виступати третьою особою, так як жоден з шлюбів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстрований їхнім відділом. Відповідно до розділу IV Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, рішення суду про визнання шлюбів недійсними та анулювання актових записів про шлюб будуть надсилатися для виконання до відділів державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання паперових носіїв перших примірників актових записів про шлюби, які анулюються. Тому просять врахувати вищевикладене та зазначити у вирішальній частині рішення суду номери актових записів та органи державної реєстрації актів цивільного стану, якими зареєстровано відповідні шлюби, що мають бути визнаними недійсними та анулюватися.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно відповіді Немирівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 07 листопада 2020 року за №815-20.11-38 вбачається, що в архіві Немирівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відомості щодо державної реєстрації розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Додатково повідомляють, що у паперовому носії актового запису про шлюб №4 від 01 березня 1975 року, складеного виконавчим комітетом Джуринецької сільської ради Немирівського району Вінницької області на ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , відсутня відмітка про розірвання шлюбу (а.с.134).
17 вересня 2015 року на підставі розпорядження органу приватизації Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації за №448 задоволено заяву наймача ОСОБА_8 на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується нею та членами її сім`ї на умовах найму та передано вказану квартиру в приватну спільну часткову власність (а.с.15 зворот).
Згідно копії свідоцтва про право власності від 17 вересня 2015 року, ОСОБА_8 та член її сім`ї ОСОБА_9 є власниками квартири на праві спільної часткової власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах (а.с.15).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №46444740 від 28 жовтня 2015 року, власниками квартири АДРЕСА_2 на праві спільної часткової власності є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по 1/2 частині кожний (а.с.118 зворот, 119).
Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22 січня 2020 року за №46770480, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 29 травня 1985 року по теперішній час (а.с.14 зворот).
Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих у житловому приміщенні від 22 січня 2020 року №46770390, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_8 з 29 травня 1985 року та ОСОБА_9 з 21 липня 2015 року (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01 серпня 2019 року (а.с.16).
Вказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували, що підтверджується копією свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04 червня 2020 року (а.с.22,23).
Відповідно до копії заповіту посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. 05 травня 2010 року ОСОБА_9 на випадок своєї смерті зробив розпорядження , яким все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що належатиме йому на день смерті і на, що він за законом матиме право заповів повністю своїй дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.21).
16 листопада 2021 року ОСОБА_6 звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на належне йому майно, а саме на: 1/2 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у заяві зазначила, що спадкоємицею, передбаченою ст.1241 ЦК України, у спадкодавця є його дружина (а.с.20).
Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14 вересня 2023 року за №178/01-16 вбачається, що в межах спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявні два чинних заповіти, зокрема:
- заповіт, посвідчений Святецькою І.В., приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області, 05 травня 2010 року за реєстровим №1514, за яким спадкоємцем щодо усієї спадщини є дочка померлого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадщину ОСОБА_6 не прийняла. Про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_9 додатково повідомлялось нотаріусом в силу статті 63 Закону України «Про нотаріат» в газеті «Урядовий кур`єр». Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, справжність підпису на якій засвідчено нотаріально та яка надійшла на адресу нотаріуса поштою, ОСОБА_6 звернулася у 2021 році. За результатом розгляду цієї заяви, у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини та долученим до заяви неповним переліком необхідних для видачі спадщини документів, ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, роз`яснено її право звернення до суду;
- заповіт, посвідчений Кучеренко Н.М., приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького міського нотаріального округу Київської області, 28 жовтня 2016 року за реєстровим №1747, за яким спадкоємцями щодо конкретно визначеного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщину за вказаним заповітом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняли, про що подали свої заяви в строк у шість місяців з дня смерті ОСОБА_9 . Після закінчення строку для прийняття спадщини за заявами спадкоємців їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, зазначене в заповіті.
Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.
За заявами спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на день смерті спадкодавець ОСОБА_9 в зареєстрованому шлюбі не перебував.
За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян померлим ОСОБА_9 за життя укладено три шлюби. Останній третій шлюб ОСОБА_9 розірвано у 2008 році.
Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 листопада 2021 року за №248/02-31, ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , а саме 1/2 (однієї другої) частки квартири АДРЕСА_2 . Дана постанова може бути оскаржена в судовому порядку протягом трьох років.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 жовтня 2019 року (а.с.92).
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 26 червня 2020 року встановлено факт неправильності актового запису про смерть №17077, складеного 15 жовтня 2019 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, де невірно зазначено дату народження померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 замість правильного 09 грудня 1950 року (а.с.102,103).

Згідно копії заяви Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 21 січня 2020 року за №160, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_8 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.91 зворот).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 05 жовтня 1973 року, ІНФОРМАЦІЯ_10 народилась ОСОБА_1 , батьками якої записані ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.95).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 21 грудня 1965 року, 21 грудня 1965 року ОСОБА_19 , 1940 року народження, та ОСОБА_21 , 1944 року народження, зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_22 », актовий запис №5 (а.с.95 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 25 жовтня 1961 року, ІНФОРМАЦІЯ_11 народилась ОСОБА_21 , батьками якої записані ОСОБА_23 та ОСОБА_24 (а.с.96).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 09 серпня 1969 року, ІНФОРМАЦІЯ_12 народилась ОСОБА_14 , батьками якої записані ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (а.с.96 зворот).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2006 року, 01 березня 1975 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_15 », актовий запис №4 (а.с.95 зворот).

01 березня 1975 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_27 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_15 », актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2006 року (а.с.11, зворот),

Згідно копії витягу з погосподарської книги №1 за 1947-1949 роки Джуринецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, особовий рахунок № НОМЕР_8 : голова сім`ї - ОСОБА_23 , 1906 року народження, дружина ОСОБА_24 , 1905 року народження, дочка ОСОБА_26 , 1924 року народження, ОСОБА_21 , 1944 року народження (а.с.101).

Згідно копії витягу з погосподарської книги №1 за 1950-1952 роки Джуринецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, особовий рахунок № НОМЕР_9 : голова сім`ї - ОСОБА_23 , 1906 року народження, дружина ОСОБА_24 , 1905 року народження, дочка ОСОБА_26 , 1924 року народження, ОСОБА_21 , 1944 року народження та онука ОСОБА_14 , 1950 року народження (а.с.100 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку квартири під номером АДРЕСА_2 (а.с.130).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №230132670 від 29 жовтня 2020 року, власниками 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29 жовтня 2020 року (а.с.131 зворот).

Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона прийняла фактично після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , в зв`язку неможливістю встановити дійсність шлюбних відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01 липня 2010 року №2398-VI, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Тому позивач звернулась до суду з даним позовом і просить суд визнати недійсним шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зареєстрований виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 12 квітня 1978 року, та анулювати актовий запис №6 від 12 квітня 1978 року складений виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , зареєстровано у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 26 березня 2013 року 14:49:47 за №5 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області 07 липня 2007 року та анулювати актовий запис №148 від 07 липня 2007 року складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , зареєстровано у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 02 грудня 2013 року 18:09:49 за №5 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Суд, при вирішення даного позову керується положенням Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20 червня 1969 року з послідуючими змінами, оскільки правовідносини виникли до набрання чинності Сімейного кодексу України.

В позовній заяві позивачка посилалася на те, що ОСОБА_9 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з її двоюрідною сестрою ОСОБА_8 , зареєстрував шлюб з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є порушенням вимог діючого законодавства, внаслідок чого дані шлюби підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Суд погоджується з доводами позивача виходячи з наступних підстав.

Згідно п.42 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану затвердженої Міністерством юстиції Українській РСР 12 грудня 1970 року, відповідно до статті 179 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР реєстрація розірвання шлюбу провадиться у відділі загсу виконавчого комітету районної (міської) Ради депутатів трудящих за місцем проживання подружжя або одного з них.

Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно п.1 ст. 17 Кодексу про шлюб та сім`ю України не допускається укладення шлюбу між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі.

Відповідно до ст. 45 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень зазначених в ч.1 п. 8 Постанови пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» при розгляді справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що на підставі ст. 45 КпШС відповідний позов може бути задоволено незалежно від часу реєстрації шлюбу, якщо буде встановлено, що вона мала місце за відсутності взаємної згоди осіб, які одружився, зокрема: якщо вони (хтось із них) не досягли шлюбного віку і його не було знижено в установленому законом порядку (крім випадків вагітності дружини або народження дитини), а також якщо шлюб було зареєстровано між особами, з яких хоча б одна перебувала в іншому шлюбі.

Відповідно до положень ч.2 п. 8 Постанови пленуму Верховного Суду України №16 від 12.06.1998 року смерть особи, яка на час укладання шлюбу перебувала в іншому шлюбі, не належить до випадків, які виключають визнання нового шлюбу недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Кодексу про шлюб та сім`ю України позов про визнання шлюбу недійсним може бути пред`явлений одним з подружжя, прокурором і особами, права яких порушені.

Згідно ст. 48 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення.

Згідно ч.1 ст. 49 Кодексу про шлюб та сім`ю України визнання шлюбу недійсним тягне за собою припинення всіх прав і обов`язків, що виникли раніше і передбачені законом для осіб, які перебувають у шлюбі. До відносин щодо майна, нажитого за час недійсного шлюбу, застосовуються правила Цивільного кодексу України.

В поданому відзиві ОСОБА_2 посилається на те, що факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_8 не встановлений ні документально, ні судовим рішенням. Крім цього, на майно, відносно належності до якого позивач просить встановити юридичний факт був виданий заповіт на користь ОСОБА_13 (третя особа). Таким чином у ОСОБА_1 відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом, а тому в позові повинно бути відмовлено з даних підстав.

Проте, суд дані заперечення на позовну заяву не приймає до уваги, оскільки факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її двоюрідною сестрою ОСОБА_8 (спадкодавцем) підтверджується копіями матеріалів спадкової справи ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за №68/2020 від 28 січня 2020 року. Крім того, наявність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було встановлено державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори та видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири під АДРЕСА_2 , після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_8 .

Щодо наявності заповіту складеного ОСОБА_9 на все належне йому майно, яке він заповів своїй дочці ОСОБА_6 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Як роз`яснено у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

У Постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року по цивільній справі №510/350/16 вказано, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №607/24365/19, від 08 грудня 2021 року у справі №552/3281/20.

Пунктом 5.9 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, врегульовано, що право на обов`язкову частку у спадщині виникає у спадкоємця, передбаченого частиною першою статті 1241 ЦК України, у випадках, якщо у заповіті містяться положення про усунення його від спадкування або цьому спадкоємцеві заповідана частка спадщини, яка є меншою від належної йому обов`язкової частки. Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер та не може переходити в порядку спадкової трансмісії. Нотаріус має пояснити спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, його право на одержання належної частки спадщини. Спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 ЦК України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина ОСОБА_8 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була непрацездатною особою за віком (пенсіонером), отже ОСОБА_8 входила до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_9 згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачами не надано доказів та обґрунтувань, що підтверджують факт розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_28 не розірвавши шлюб з ОСОБА_28 зареєстрував нові шлюби з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про визнання шлюбу між: ОСОБА_9 та ОСОБА_2 від 12 квітня 1978 року, актовий запис №6 зареєстрований виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області недійсним з часу його укладення; ОСОБА_9 та ОСОБА_3 від 07 липня 2007 року, актовий запис №148 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області недійсним з часу його укладення.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, в своїй позовній заяві, поданій до суду просить судові витрати покласти на сторону позивача, тому сплачений позивачем судовий збір стягненню з відповідачів не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Брусилівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними шлюбів та анулювання актових записів про шлюби задовольнити.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зареєстрований виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області 12 квітня 1978 року, та анулювати актовий запис №6 від 12 квітня 1978 року складений виконавчим комітетом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , зареєстровано у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 26 березня 2013 року 14:49:47 за №5 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції.

Визнати недійсним шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області 07 липня 2007 року та анулювати актовий запис №148 від 07 липня 2007 року складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , зареєстровано у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 02 грудня 2013 року 18:09:49 за №5 реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_10 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Брусилівський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), , місцезнаходження: 12601, Житомирська область, смт. Брусилів, вул. Короленка, 17.

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_11 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 .

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_14 , місце реєстрації: АДРЕСА_10 .

Суддя Наталія ФЕТІСОВА