Справа № 2-5286/2010
Провадження № 6/357/107/23
У Х В А Л А

іменем України

07 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Товстоног С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква справу за заявою приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла заява приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа № 5286/2010 до виконання та видачу його дубліката.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.07.2010 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Страхове Товариство «Гарантія» матеріальну шкоду в сумі 27 271,77 грн. та 392,75 грн. судових витрат, а всього 27 664,52 грн.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 24 грудня 2012 року заява стягувача була задоволена, виправлена помилка, допущенна при оформленні виконавчого листа. Зазначено, що стягувачем є Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», та внесений у виконавчий лист індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 і місце його знаходження(проживання).

Стягувачем, Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» виконавчий лист для примусового виконання надсилався до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби.

Неодноразово органом виконавчої служби виконавчий лист повертався стягувачу.

В силу вимог ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» виконавчий лист стягувачем повторно надсилався до органів державної виконавчої служби для примусового виконання судового рішення.

Згідно витягу із Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 21.05.2019 року виконавче провадження № 45672722 рахується завершеним.

У зв`язку з грубими порушеннями Закону «Про виконавче провадження» у травні 2019 року стягувач (ПрАТ «СТ«Гарантія») із скаргою на бездіяльність державного виконавця звернувся до керівника Білоцерківського ВДВС ГТУЮ у Київській області, але скарга залишилася без відповідного реагування.

Таким чином, стягувачем вживались заходи, щодо своєчасного та у повному обсязі виконання судового рішення, але у зв`язку з бездіяльністю органу державної виконавчої служби, допущена втрата, виданого Білоцерківським міськрайонним судом, виконавчого листа, а відповідно і пропущено строк для його повторного пред`явлення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи, що з 2019 року у державі введено карантинно-обмежувальні заходи, а з лютого 2022 року, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, виникли суттєві складнощі з контролем за своєчасним та у повному обсязі виконанні судових рішень органами державної виконавчої служби.

Більш того, у лютому-березні 2022 року, у зв`язку з військовими діями на території м. Чернігова, фактичне місце розташування головного офісу страхового товариства «Гарантія», приміщення у значній мірі було пошкоджено, а також пошкоджені документи, в тому числі і окремі документи пов`язані з виконанням судових рішень.

Наведені обставини дають підстави стверджувати, що строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом від 12.11.2012 року у справі №2-5286/2010 пропущено з поважних причин.

Вваажає, що виконавчий лист від 12.11.2012 року №2-5286/2010, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, втрачений з поважних причин незалежно від вжитих заходів за сторони стягувача (ПрАТ «СТ«Гарантія»), а тому є підстави вважати про необхідність поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Просив прийняти заяву, поновити приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Гарантія» строк для пред`явлення виконавчого листа №2-5286/2010 до виконання та видати дублікат виконавчого листа №2-5286/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» в порядку регресу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди в сумі 27 271,77 грн. та 392,75 грн. судових витрат, всього 27 664,52 грн. (а.с. 23).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2023 головуючим по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява з додатками, згідно контрольного журналу передачі цивільних справ та матеріалів на розгляд судді, отримана суддею 15 вересня 2023 року.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Ухвалою судді 15 вересня 2023 року заяву приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого листа прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд заяви на 25 вересня 2023 року о 15 год. 00 хв.

25 вересня 2023 року розгляд справи, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей про належне сповіщення учасників справи, було відкладено до 16 год. 00 хв. 17 жовтня 2023 року,

17 жовтня 2023 року розгляд справи, в зв`язку з перебуванням судді в складі колегії по кримінальній справі в нарадчій кімнаті, було відкладено до 16 год. 00 хв. 07 листопада 2023 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток (а.с. 36, 37, 38-39). Причини неявки суду не повідомили. Заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, вважає, що заява приватного акціонерного товариства « Страхове товариство «Гарантія» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Згідно довідки архіваріуса Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2023 року, справа № 2-5286 за 2010 рік за позовом відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, знищена на підставі Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07 грудня 2017 року за № 1087 та номенклатури цивільних справ за 2010 рік, вилучених для знищення, як такі, що втратили практичне значення, згідно акту № 2 від 20 червня 2023 року.

З наявних в матеріалах справи доказах, встановлено, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-5286/2010 за позовом відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням суду від 06 липня 2010 року позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство» «Гарантія» в порядку регресу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 27271 грн. 77 коп. та 392 грн. 75 коп. судових витрат, всього 27664 грн. 52 коп. (а.с. 23-24).

Рішення суду набрало законної сили 07 серпня 2010 року.

На виконання вищевказаного рішення суду, було видано виконавчий лист № 2-5286/2010, який 12 листопада 2012 року був направлений судом приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Гарантія» (нова назва ВАТ «Страхове товариство «Гарантія»).

Ухвалою суду від 24 грудня 2012 року було задоволено заяву приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа. Ухвалено внести у виконавчий лист від 12 листопада 2012 року Білоцерківським міськрайонним судом по цивільній справі № 2-5286/2010 за позовом акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 27271 грн. 77 коп. та 392 грн. 75 коп. судових витрат, всього 27664 грн. 52 коп., а саме зазначено, що стягувачем є приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» та внесено у виконавчий лист індивідуальний ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_1 і місце його знаходження (проживання) (а.с. 5).

Ухвалою суду від 24 грудня 2012 року поновлено приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Гарантія» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа за № 2-5286/2010 (а.с. 6).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 ( провадження № 14-308цс19 ), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

З наявної в матеріалах справи інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження убачається, що виконавчий лист № 2-5286/2010 був пред`явлений стягувачем приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» для примусового виконання до Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області 01.12.2014 року.

03.12.2014 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Кравчук А.О. на виконання вищевказаного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45672722.

29.12.2015 року головним державним виконавцем міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про повернення виконавчого документа виконавчого листа № 2-5286/2010 від 12.11.2012 року стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV із змінами).

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV із змінами) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року N606-XIV із змінами, що діяв на час набрання судовим рішенням у цивільній справі № 2-1869/11 законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З огляду на вищевикладене, стягувач, приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» мав право повторно пред`явити до виконання виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-5286/2010 від 12.11.2012 року до 29.12.2019 року, проте, даним правом не скористався та пропустив строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Згідност.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, єдиною підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому, відповідно до ст.89 ЦПК України, суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини ( факти порушення її прав ), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За частиною першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування вимог про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката заявник послався на те, що з 2019 року у державі введено карантинно-обмежувальні заходи, а з лютого 2022 року, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, виникли суттєві складнощі з контролем за своєчасним та у повному обсязі виконанні судових рішень органами державної виконавчої служби.

Більш того, у лютому-березні 2022 року, у зв`язку з військовими діями на території м. Чернігова, фактичне місце розташування головного офісу страхового товариства «Гарантія», приміщення у значній мірі було пошкоджено, а також пошкоджені документи, в тому числі і окремі документи пов`язані з виконанням судових рішень.

Проте, зазначене не може розцінюватися судом, як поважні обставини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як про повернення вищевказаного виконавчого листа без виконання стягувачу, заявник був обізнаний ще в травні 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією його скарги на дії (бездіяльність) та рішення державного виконавця, а оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVІD-19» від 11.03.2020р. № 211 ( зі змінами) карантин на всій території України установлено з 12.03.2020 року, а не з 2019 року як зазначив заявник, тому останній не був позбавлений можливості вчасно пред`явити виконавчий лист повторно до виконання.

Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження (п. 16 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07 лютого 2014 року).

Отже, в даному випадку, стягувач приватне акціонерне товариство «Страхове товарство «Гарантія» зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

А тому, недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року п.36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції» від 29 липня 1998 року п.37).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, тим чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Також, заявником не надано суду жодного доказу, який би підтверджував обставини та сам факт втрати виконавчого листа.

Таким чином, аналізуючи викладені обставини та докази, суд дійшов висновку, що заявник приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» не надав доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт його втрати, а тому, в задоволенні вимог заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 12.11.2012 року у справі №2-5286/2010, та видачу його дублікату, суд вважає за необхідне відмовити.

На підстав вищевикладеного та керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 13, 263, 265, 273, 353, 442, 433, 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положен ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конституцією України, Конвенцієюпро захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 12.11.2012 року у справі №2-5286/2010 та видачу дубліката виконавчого листа, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов