465/2974/22
2-п/465/32/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року по цивільній справі №465/2974/22 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

30.06.2023 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 22.05.2023 року по цивільній справі №465/2974/22 за вищевказаним позовом.

Заяву мотивують тим, що вони не одержували судових повісток щодо виклику в судове засідання у вказаній справі, відтак не були ознайомлені із фактом перебування в суді даного спору. Вказують, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за адресою, зазначеною у позовній заяві, з 2004 року не проживає. Щодо співвідповідача ОСОБА_3 вказують, що за станом здоров`я перебуває на тривалому лікуванні та протягом останніх двох років не проживає за адресою місця своєї реєстрації. Щодо співвідповідача ОСОБА_5 вказують, що останній на час ухвалення заочного рішення перебував у відрядженні за межами Львівської області, відтак не міг прибути у дане судове засідання. Також зазначають, що подання відзиву є правом сторони, а отже неподання такого не свідчить про визнання позову. Окрім цього, зазначають у поданій заяві, що перебування у їх власності нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 не є беззаперечним доказом використання з їхнього боку земельних ділянок, оскільки протягом багатьох років на підставі відповідних договорів передають належні їм нежитлові приміщення в оренду ТОВ "Техприлад", яке взяло на себе зобов`язання із сплати усіх необхідних платежів.

Враховуючи вищевикладене, просять скасувати заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року у справі №465/2974/22 і призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Не погоджуючись із вказаною заявою, від представника позивача до суду надійшли заперечення, відповідно до яких просила залишити рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року без змін, а заяву без задоволення.

Заперечення мотивує тим, що неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Вказу. що відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд даної справи та проведення судових засідань. Також зазначає, що відповідач не оформив речове право на користування земельною ділянкою та оскільки ЛМР в ухвалі №1995 від 25.05.2017 року було встановлено розмір безпідставно збережених коштів, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю, відтак є всі правові підстави для стягнення безпідставно збережених коштів у формі орендної плати за землю.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 07.07.2023 року прийнято до розгляду заяву відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року по цивільній справі №465/2974/22 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою та призначено судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви відповідачів та скасування заочного рішення суду.

Представник відповідачів подану заяву про перегляд заочного рішення суду підтримав, просив таку задоволити, скасувавши заочне рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року та призначивши справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22.05.2023 року позов Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою - задоволено; стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Львівської міської ради 422314 (чотириста двадцять дві тисячі триста чотирнадцять) гривень 71 коп. безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельними ділянками комунальної власності за кадастровими номерами :04:004:0062; :04:004:0063 за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 в період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року без правовстановлюючих документів та стягнуто з відповідачів у рівних частинах сплачений позивачем судовий збір.

Згідно з ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин у їх сукупності: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачі в судові засідання, які призначались судом не з`являлися.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 повідомлявся належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань шляхом скерування поштової кореспонденції на адресу його зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.77-78, 90-91, 98-99, 110-111, 119-120, 125).

Відповідач ОСОБА_4 також належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судових засідань шляхом скерування поштової кореспонденції як на адресу, яка зазначена у позовній заяві, так і за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.70, 88-89, 94-95, 112-113, 118, 126-127).

Відтак, суд не бере до уваги твердження представника відповідачів, наведених у заяві про перегляд заочного рішення суду в частині неналежності повідомлення ОСОБА_4 про судові засідання, оскільки судом скеровувались судові повістки про виклик до суду, в тому числі і на адресу, яка зазначена його ж представником у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення суду.

Окрім цього, про судові засіданні належним чином повідомлявся і відповідач ОСОБА_5 шляхом скерування поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця його проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 69, 87, 96-97, 114-115, 116-117, 125).

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що днем вручення судової повістки є, зокрема: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до частини 4 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначеніпостановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року(далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені судом про розгляд справи та про проведення судових засідань.

Враховуючи вказане, судом здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розгляд справи у суді, де вони є відповідачами, а також про судові засідання, які проводились.

Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Щодо вимоги про подання доказів, які повинні мати істотне значення для вирішення вказаної справи, суд зазначає, що обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зводяться до непогодження з винесеним рішенням по суті

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачі неодноразово були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, враховуючи вимоги ст.288 ЦПК України, при яких заочне рішення суду підлягає скасуванню лише за наявності двох умов (відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи) у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому заяву відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

При цьому, суд роз`яснює заявникам, що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З наведених міркувань, керуючись ст. ст. 284, 287-288 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 року по цивільній справі №465/2974/22 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцяти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2023 року.

Суддя Марків Ю.С.