У Х В А Л А

Іменем України

"16" листопада 2023 р. Справа153/1772/23

Провадження2/153/441/23-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Територіальний сервісний центр 0546 МВС України, про розподіл спільного майна подружжя у вигляді транспортного засобу, яке перебуває у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2023 до Ямпільского районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Територіальний сервісний центр 0546 МВС України, про розподіл спільного майна подружжя у вигляді транспортного засобу, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль, марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Свою заяву обґрунтовує тим, що 23.07.2020 він уклав шлюб з відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, вони спільно з відповідачем придбали транспортний засіб, марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488, який є їх спільною сумісною власністю. Транспортний засіб було зареєстровано 05.07.2023 на ім`я відповідача. На теперішній час вони з відповідачем не можуть спільно прийти до вирішення питання щодо поділу спільного майна та добровільно поділити його. Позивач зазначив, що він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, оскільки транспортний засіб зареєстрований на ім`я відповідача, він не має можливості ним користуватися як співвласник, у зв`язку з тим, що відповідач не надає йому можливості користуватися ним і тримає транспортний засіб у невідомому для нього місці. Враховуючи, що між ним та відповідачем є спір і відповідач, дізнавшись про наявність в суді його позовної заяви, може здійснити відчуження автомобіля на користь третіх осіб або погіршити стан транспортного засобу, що зробить неможливим або ускладнить виконання рішення суду, тому вважає, що до набрання рішенням законної сили необхідно вжити заходів забезпечення позову вказаним ним способом.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За правовим висновком Верховного Суду, співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 р. у справі № 913/257/18).

Судом встановлено, що 23.07.2020 позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Під час перебування сторін у шлюбі, було придбано транспортний засіб, марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488. Транспортний засіб зареєстровано 05.07.2023 на ім`я відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: реєстраційною карткою ТЗ та витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.11.2023.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати спільним майном подружжя автомобіль марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488 та стягнути на його користь з відповідача грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки ринкової вартості вказаного транспортного засобу.

Беручи до уваги викладені в заяві про забезпечення позову обставини та суть позовних вимог, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488, є обґрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль, марки Mazda 6, 2017 року випуску, бензин, колір чорний, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2488, який зареєстрований за відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно ч.11 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання до Ямпільського відділу Державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вулиця Богдана Хмельницького, 50 місто Ямпіль Могилів-Подільський район Вінницька область 24500), начальнику Територіального сервісного центру №0543 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області (вул. Дністровська, 60-Н, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000), а також для відома учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 16 листопада 2023 року.

Суддя Р.В. Швець