Справа №478/1393/23 пров. №2-з/478/9/2023
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами заяви керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області В.Верцюха про забезпечення позову у справі за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок,

В с т а н о в и в:

10 листопада 2023 року керівник Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок.

Одночасно з пред`явленням позову подав заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 будучи громадянкою російської федерації, на підставі договору дарування від 29 серпня 2000 року отримала право на земельну частку (пай), розміром 10,27 в умовних кадастрових гектарах, від ОСОБА_2 , якому це право належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0055394 від 06 березня 1997 року. В подальшому на підставі вказаного сертифікату розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, яку затверджено розпорядженням Казанківської районної державної адміністрації від 23 квітня 2004 року за №267-р. На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №088550, виданого Казанківською районною державною адміністрацією від 28 червня 2004 року, та набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :07:000:0075, площею 8,1 га, яка розташованої в межах території Казанківської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. 15 серпня 2016 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В зв`язку із дублюванням кадастровий номер :07:000:0075 був змінений на кадастровий номер :05:000:0028. 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також встановлено, що зазначена земельна ділянка використовується ТОВ «Ватутіна» на підставі договору оренди від 25 червня 2020 року, строк дії договору визначено до 25 червня 2030 року. Крім того, на підставі договору дарування від 29 серпня 2000 року отримала право на земельну частку (пай), розміром 10,27 в умовних кадастрових гектарах, від ОСОБА_3 , якій це право належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0055395 від 06 березня 1997 року. В подальшому на підставі вказаного сертифікату розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, яку затверджено розпорядженням Казанківської районної державної адміністрації від 23 квітня 2004 року за №267-р. На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №088550, виданого Казанківською районною державною адміністрацією від 28 червня 2004 року, та набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :07:000:0076, площею 11,72 га, яка розташованої в межах території Казанківської ОТГ Баштанського району Миколаївської області. 15 серпня 2016 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В зв`язку із дублюванням кадастровий номер :07:000:0076 був змінений на кадастровий номер :07:000:0101. 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також встановлено, що зазначена земельна ділянка використовується ТОВ «Ватутіна» на підставі договору оренди від 25 червня 2020 року, строк дії договору визначено до 25 червня 2030 року.

Однак упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в порушення ч. 4 ст.81, ст.145 Земельного кодексу України, ОСОБА_1 не відчужила їх, тому наявні підстави для конфіскації земельних ділянок у власність держави.

На підставі викладеного, прокурор просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки, належні на праві власності ОСОБА_1 , та заборонити їй вчиняти дії спрямовані на зміну їх цільового призначення, поділу, об`єднання, укладати договори або інші правочини щодо них.

Ознайомившись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, суд дійшов до наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява про забезпечення позову за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у ст.151 ЦПК України.

Заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ч.6 ст. 151 ЦПК України, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно до вимог п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, розмір ставки судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, яка подана юридичною особою становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342 грн.

Заявник пред`являючи заяву з кількома самостійними вимогами (накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0028, площею 8,1048 га, та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0101, площею 11,7234 га), не додав до заяви документів, які свідчать про оплату ним в необхідному розмірі судового збору. Заявником надано до заяви документ, що підтверджує сплату судового збору лише по одній вимозі.

Частиною 10 ст.153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, враховуючи що заявником не сплачено у встановленому порядку і розмірі судовий збір, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

Заяву керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області В.Верцюха про забезпечення позову у справі за позовом керівника Баштанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок, - повернути заявнику.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 13.11.2023 року.

Суддя Сябренко І.П.