КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 359/3832/22
провадження № 22-ц/824/7785/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій», треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції, ОСОБА_2 , Об`єднання незалежних профспілок авіапрацівників, Незалежна профспілка авіапрацівників Державного підприємства «Зал офіційних делегацій», про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» - адвоката Сільченка Сергія Олександровича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року в складі судді Яковлєвої Л. В.,

встановив:

22.06.2022 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Чугаєнко О. М. звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» ( далі- ДП «ЗОД», треті особи: Національне агентство з питань запобігання корупції ( далі - НАЗК), ОСОБА_2 , Об`єднання незалежних профспілок авіапрацівників, Незалежна профспілка авіапрацівників ДП «ЗОД», про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ДП «ЗОД» з 13 липня 1994 року.

22.09.2014 ОСОБА_1 обрано головою ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД».

10.01.2017 ОСОБА_1 переведено на посаду начальника господарського відділу.

31.05.2021 відповідачем видано наказ (розпорядження) № 75/К про припинення з ОСОБА_1 трудового договору ( контракту ) у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

15.11.2021 задоволено позов ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування наказу від 31 травня 2021 року №75/к про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (справа №359/6000/21).

16.11.2021 відповідачем видано наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

16.11.2021 відповідачем видано наказ №165/к про оголошення ОСОБА_1 простою до 31 грудня 2021 року.

18.11.2021 відповідачем видано наказ №98/од про доповнення п. 1 наказу №96/од від 16.11.2021 двома пунктами такого змісту: «1.1. Ввести позаштатну одиницю на посаду начальника господарського відділу ДП «ЗОД»; 1.2. Встановити посадовий оклад ОСОБА_1 в розмірі 19 360 грн».

31.12.2021 відповідачем видано наказ №174/к про оголошення ОСОБА_1 простою з 01 січня 2022 року до моменту набрання законної сили судового рішення у справі №359/6000/21, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання нею своїх посадових обов`язків.

02.02.2022 відповідач видано наказ №10/к про оголошення ОСОБА_1 простою з підстав відсутності організаційних та технічних умов перебування на робочому місці, а саме відсутність особистої перепустки.

18.02.2022 відповідач видав наказ № 14/к про скорочення позаштатного працівника ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 22.04.2022.

18.02.2022 відповідач видав наказ №15/к про припинення дії наказу №10/к від 02.02.2022 «Про оголошення простою ОСОБА_1 , начальнику господарського відділу» з 21.02.2022 і оголосив ОСОБА_1 простій не з вини працівника з 21.02.2022 до дати її скорочення, а саме до 22.04.2022.

21.02.2022 ОСОБА_1 попереджена про скорочення її як позаштатного працівника на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 22.04.2022.

ОСОБА_1 надала згоду на переведення її на вакантні посади заступника директора з господарських питань або провідного інженера з охорони праці.

31.03.2022 відповідач видав наказ №31/03-01, яким призупинив дію трудового договору з ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану.

19.05.2022 Рада Об`єднання незалежних профспілок авіапрацівників розглянула подання директора від 29.04.2022 №29/04/03-2022 та прийняла рішення відмовити ДП «ЗОД» в наданні згоди на звільнення позаштатного працівника начальника господарського відділу ДП «ЗОД» ОСОБА_1

19.05.2022 Рада Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД» розглянула подання директора від 29.04.2022 №29/04/03-2022 та прийняла рішення відмовити ДП «ЗОД» в наданні згоди на звільнення позаштатного працівника начальника господарського відділу ДП «ЗОД» ОСОБА_1

20.05.2022 директор ДП «ЗОД» видав наказ (розпорядження) № 20/05-01-2022 про припинення трудового договору (контракту), відповідно до якого звільнив з 22 травня 2022 року ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказ від 20 травня 2022 року №20/05-01-2022 позивач вважала протиправним, а звільнення незаконним, оскільки відповідачем порушено вимоги ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 43 КЗпП України. Звільнення позивача відбулося за наявності обґрунтованої відмови профспілкових органів в наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем.

Крім цього, позивач за своєю кваліфікацією була здатна виконувати роботу на посаді заступника директора з господарських питань або посаді провідного інженера з охорони праці, які були вакантними.

Позивача було звільнено з порушенням ст. 53-4 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки 02 березня 2020 року вона набула статусу викривача та мала певний імунітет .

Посилаючись на вказані обставини просила суд : визнати неправомірним та скасувати наказ ДП «ЗОД» від 20 травня 2022 року №20/05-01-2022 «Про припинення трудового договору (контракту)»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника господарського відділу ДП «ЗОД»; стягнути з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 червня 2022 року і до моменту ухвалення рішення; стягнути з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 100 000 грн моральної шкоди. Також просила відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «ЗОД» за № 20/05-01-2022 від 20 травня 2022 року щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи з 22 травня 2022 року за скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника господарського відділу ДП «ЗОД» з 22 травня 2022 року. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання. Стягнуто з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2022 року по 30 січня 2023 року включно в розмірі 154 880 гривень з утриманням обов`язкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України. Стягнуто з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплатою судового збору в розмірі 992 грн 30 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року стягнуто з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати правничої (правової)допомоги в розмірі 7 875 грн. Стягнуто з ДП «ЗОД» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 248 грн 10 коп.

13.03.2023 представник ДП «ЗОД» - адвокат Сільченко С. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року. Ухвалити нове рішення про залишення позовної заяви без розгляду. Покласти на ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з апеляційним розглядом справи.

Посилається на ті підстави, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд розглянув справу по суті та прийняв рішення на підставі позовної заяви, підписаної представником, який належним чином не підтвердив повноваження на представництво інтересів позивача.

Крім цього, суд першої інстанції: дійшов помилкового висновку про порушення процедури повідомлення позивача про невідповідність її посаді заступника директора з господарських питань; зробив хибний висновок щодо кола доказів, на основі яких вирішується питання про відповідність позивача вимогам, що ставляться до зайняття посади провідного інженера з охорони праці; помилково застосував частину третю статті 22 Закону України «Про професійній спілки, їх права та гарантії діяльності»; безпідставно визнав обґрунтованими відмови профспілок у надання згоди на звільнення позивача; дійшов помилкового висновку про застосування до позивача з боку ДП «ЗОД» негативних заходів, зумовлених повідомленням ОСОБА_1 про корупційні діяння посадових осіб ДП «ЗОД» та набуття нею 02 березня 2020 року статусу викривача.

17.05.2023 НАЗК надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначило, що 21.02.2020 ОСОБА_1 , як голова Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД», звернулась зі зверненням за вих. №21/02 до Державної аудиторської служби України щодо фактів можливих порушень законодавства про оплату праці, а саме безпідставного нарахування та виплата премій і надбавок, зловживання службовим становищем протягом 2,5 років керівництвом ДП «ЗОД», зокрема його директором ОСОБА_2 . Вказане звернення стало підставою для проведення ревізій окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача. У подальшому матеріали ревізії долучено до кримінального провадження від 20.09.2020 №0000295 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України. Отже, ОСОБА_1 є викривачем з моменту повідомлення про корупцію, тобто з 02.03.2020.

Вважає неналежним посилання відповідача на те, що повторне звільнення позивача не пов`язано з тим, що позивач є викривачем, а набутий попередньо імунітет не є абсолютним.

Зауважує, що Законом не визначено період часу, протягом якого на викривача поширюються гарантії захисту його трудових прав.

Вважає, що в даному випадку наявні всі підстави вважати, що скорочення посади ОСОБА_1 є штучно створеними обставинами для переслідування викривача, оскільки було скорочено лише одну посаду начальника господарського відділу, яку обіймала позивач. Систематичні оголошення простою позивачу з різних підстав, які постійно змінювались роботодавцем, скорочення посади та призупинення дії трудового договору виключно з ОСОБА_1 свідчить про те, що до неї з боку ДП «ЗОД» продовжено застосування негативних заходів, зумовлених повідомленням про корупційні діяння посадових осіб відповідача та набуття нею з 02.03.2020 прав викривача.

Відповідач формально підійшов до прийняття рішення про невідповідність ОСОБА_1 вимогам на зайняття вакантної посади провідного інженера з охорони праці, прийняв рішення про звільнення без погодження із профспілковим органом.

07.06.2023 ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначила, що 21.02.2022 між нею та АО «Канселор» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №3. Підписання позовної заяви від її імені адвокатом Чугаєнко О. М., яка здійснює свою адвокатську діяльність в складі АО «Канселор» та є його керівником, було здійснено в межах повноважень, узгоджених з нею належним чином, шляхом укладення договору. Вважає, що суд першої інстанції правильно застосував ст. 49-2 КЗпП України, а також дійшов правильних висновків, що відповідач порушив ці положення трудового законодавства, а також неправомірно звільнив її за наявності обґрунтованої відмови профспілок.

Відповідач не спростував її доводів про те, що вона належно та вчасно виконала всі умови щодо допуску її до робочого місця для виконання своїх посадових обов`язків після її поновлення на роботі за рішенням суду. Також відповідач не довів, що зі своєї сторони вжив будь-яких заходів щодо її поновлення. Хронологія та зміст прийнятих рішень щодо постійних оголошень простою та припинення з нею трудових відносин свідчить про те, що саме це і була ціль роботодавця, що є негативним впливом на неї як викривача та лідера профспілки.

Інші учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні представник ДП « ЗОД» - адвокат Сільченко С. О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чугаєнко О. М., представник Об`єднання незалежних профспілок авіапрацівників - Тимошенко В. В. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ДП «ЗОД» на посаді начальника господарського відділу.

22.09.2014 ОСОБА_1 обрано головою ради Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД».

21.02.2020 Незалежна профспілка авіапрацівників ДП «ЗОД» за підписом голови ОСОБА_1 звернулась до Державної аудиторської служби України з повідомленням щодо фактів можливих порушень законодавства з оплати праці, а саме безпідставного нарахування та виплати премій і надбавок, зловживанням службовим становищем протягом 2,5 років керівництвом ДП «ЗОД».

Державна аудиторська служба України листом від 18.01.2021 повідомило Незалежну профспілку авіапрацівників ДП «ЗОД» про те, що нею на підставі звернення Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 17.09.2019 у 2020 році проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ЗОД» за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року, під час якої досліджено, зокрема, питання дотримання законодавства з оплати праці. Матеріали заходу державного фінансового контролю надіслано для розгляду та прийняття рішень відповідно до вимог КПК України. Головне управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України листом від 31.08.2020 проінформувало про те, що матеріали ревізії долучено до кримінального провадження від 20.09.2020 № 0000295 та за цими матеріалами проводиться судова експертиза.

04.03.2021 директором ДП «ЗОД» затверджено штатний розпис ДП «ЗОД», погоджений 12.03.2021 керівником ДУС.

10.03.2021 наказом ДП «Зал офіційних делегацій» №38-К ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

22.03.2021 директором ДП «ЗОД» затверджено новий штатний розпис ДП «ЗОД», погоджений 24.03.2021 керівником ДУС. Попередньо затверджений 04.03.2021 штатний розпис визнано таким, що втратив чинність з 01.06.2021.

Відповідно до змісту наказу ДП «ЗОД» від 29.03.2021 р. № 58/к «Про введення в дію організаційно-управлінської структури ДП «ЗОД» та штатного розпису ДП «ЗОД» з 01.06.2021», з метою оптимізації організаційної структури підприємства, уникнення дублювання завдань і функцій відділу з ремонту та експлуатації будівель і комунікацій та господарського відділу, прийнято рішення щодо ліквідації останнього. Також для забезпечення якісного надання послуг з обслуговування пасажирів є необхідність введення додаткових одиниць посади водія автотранспортних засобів.

З урахуванням оновленого штатного розпису ДП «ЗОД» з 01.06.2021:

- виведено з господарського відділу: начальника відділу (1 од.); робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків 2 розряду ( 2 од.);

- введено до відділу з ремонту та експлуатації будівель та комунікацій: робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків 2 розряду ( 2 од.);

- введено до відділу транспортного забезпечення : водія автотранспортних засобів (3 од.).

Наказом №75/К від 31 травня 2021 року ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника господарського відділу у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року (справа №359/6000/21), позов ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано неправомірним та скасовано наказ ДП «ЗОД» №75/к від 31 травня 2021 року «Про припинення трудового договору (контракту)». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника господарського відділу ДП «ЗОД» з 01 червня 2021 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що в ДП «ЗОД» дійсно відбулась зміна в організації виробництва і праці та наказом від 29.03.2021 №58/к було виведено з господарського відділу посаду начальника відділу. Проте при звільненні позивача роботодавцем було неналежно виконано вимоги ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та порушено вимоги ч.1 ст. 43 КЗпП України. Крім цього, ОСОБА_1 була звільнена всупереч гарантій імунітету викривача, передбачених ч. 3 ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції».

На виконання вказаного судового рішення, 16.11.2021 директором ДП «ЗОД» видано наказ від 16.11.2021 №96/од про поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді начальника господарського відділу ДП «ЗОД» (а.с.116 т.1).

16.11.2021 директором ДП «ЗОД» видано наказ №165/к, яким ОСОБА_1 оголошено простій не з вини працівника з 16.11.2021 до 31.12.2021 у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання нею своїх посадових обов`язків (а.с. 118 т.1).

18.11.2021 директором ДП «ЗОД» видано наказ №98/од, яким доповнено наказ №96/од від 16.11.2021 пп. 1.1 та пп. 1.2 такого змісту: «1.1. Ввести позаштатну одиницю на посаду начальника господарського відділу Державного підприємства «Зал офіційних делегацій». 1.2. Встановити посадовий оклад ОСОБА_1 в розмірі 19 360 гривень» (а.с.119 т.1).

31.12.2021 директором ДП «ЗОД» видано наказ №174/к, яким ОСОБА_1 оголошено простій не з вини працівника з 01 січня 2022 року до моменту набрання законної сили судового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/6000/21 від 15.11.2021, в зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для виконання нею своїх посадових обов`язків. Під час простою ОСОБА_1 звільняється від обов`язку знаходитися на робочому місці. Під час перебування на простої ОСОБА_1 проводити оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу (а.с.120 т.1).

02.02.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ №10/к, яким ОСОБА_1 оголошено простій не з вини працівника ( відсутність організаційних та технічних умов перебування на робочому місці) з 03.02.2022 до моменту отримання особистої перепустки. Під час простою ОСОБА_1 звільняється від обов`язку знаходитися на робочому місці. Під час перебування на простої ОСОБА_1 проводити оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу (а.с.121 т.1).

11.02.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ №03/Р «Щодо створення комісії для вирішення питання щодо доцільності наявності в структурі підприємства посади начальника господарського відділу, на якій перебуває ОСОБА_1 (а.с.122 т.1).

Відповідно до Акту комісії від 16.02.2022, створеної для вирішення питання щодо доцільності наявності в структурі підприємства посади начальника господарського відділу, на якій перебуває ОСОБА_1 , створеної на підставі розпорядження директора ДП «ЗОД» від 11.02.2022 №03/Р, включення до штатного розпису ДП «ЗОД» посади начальника господарського відділу та відповідно до організаційно-управлінської структури - господарського відділу є недоцільним (а. с. 124-125 т.1).

18.02.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ № 14/к про скорочення позаштатного працівника ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 22.04.2022 року.

18.02.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ №15/к про припинення дії наказу від 02.02.2022 №10/к «Про оголошення простою ОСОБА_1 , начальнику господарського відділу» з 21.02.2022 року. Наказано оголосити ОСОБА_1 простій не з вини працівника з 21.02.2022 до дати її скорочення як позаштатного працівника за п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №14/к від 18.02.2022 , а саме до 22.04.2022. Під час простою ОСОБА_1 звільняється від обов`язку знаходитися на робочому місці. Під час перебування на простої ОСОБА_1 проводити оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу (а.с.134 т.1).

21.02.2022 ОСОБА_1 попереджена про скорочення її як позаштатного працівника на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 22.04.2022 з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

У відповідності до ч.3 ст. 49-2 КЗпП України ОСОБА_1 запропоновано три вакантні посади в ДП «ЗОД»: заступника директора з господарських питань; провідного інженера з охорони праці; юрисконсульта (а.с. 27, 28 т.1).

ОСОБА_1 надала згоду на переведення її на вакантні посади заступника директора з господарських питань або провідного інженера з охорони праці.

31.03.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ №31/03-01, яким призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 з 01 квітня 2022 року до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану (а.с.135 т.1).

12.04.2022 директором ДП «ЗОД», з метою дотримання положень статті 252 КЗпП України та статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» видано наказ №12/04-01, яким наказано, зокрема:

1. Викласти п. 1 Наказу №14/к від 18.02.2022 «Про скорочення позаштатного працівника ОСОБА_1 » в наступній редакції: «1.Скоротити позаштатного працівника ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 22.05.2022 року».

2. Викласти п. 1 Наказу №31/03-01 від 31.03.2022 року «Про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 » в наступній редакції: « 1. Призупинити дію трудового договору з ОСОБА_1 , начальником господарського відділу, з 01 квітня 2022 року до 22.05.2022 року» (а.с. 136, 137 т.1).

12.04.2022 директором ДП «ЗОД» видано наказ «Про надання правових висновків щодо відповідності ОСОБА_1 кваліфікаційним вимогам посаді заступника директора з господарських питань» (а.с.138 т.1).

15.04.2022 начальником юридичного відділу ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5 надано правовий висновок, відповідно до якого освіта, кваліфікація, незважаючи на досвід роботи ОСОБА_1 , не відповідає кваліфікаційним характеристикам, визначеним для посади заступника директора з господарських питань, визначеним в локальному нормативному акті як Посадова інструкція заступника з господарських питань, так і вимогам п. 1 «Директор ( начальник, інший керівник підприємства», Розділу «Керівники» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 1 «Професій працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 №336, з урахуванням додатку «В» Національного класифікатора України «Класифікатор професій» ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2020 №327. Рекомендовано надати ОСОБА_1 оновлений перелік вакантних посад станом на 15.04.2022 року (а.с. 150, 151 т.1).

15.04.2022 директором ДП «ЗОД» складено повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про те, що їй відмовлено в переведенні на посаду заступника директора з господарських питань та запропоновано до розгляду перелік вакантних посад станом на 15.04.2022 року: заступник директора з господарських питань; провідний інженер з охорони праці; юрисконсульт. Запропоновано надати відповідь в строк до 20.04.2022 року (а.с. 152, 153 т.1).

20.04.2022 головним бухгалтером ОСОБА_5 складено службову записку щодо відповідності освіти, кваліфікації та досвіду роботи ОСОБА_1 кваліфікаційним характеристикам, визначеним для посади провідного інженера з охорони праці.

Відповідно до змісту службової записки, досвіду роботи, пов`язаного із застосуванням нормативних актів з охорони праці, відповідних технічних вимог, пов`язаних з дотриманням техніки безпеки та виробничої санітарії, а також проходження спеціального навчання з охорони праці для проведення інструктажів ОСОБА_1 не має (а.с. 166 т.1).

29.04.2022 ДП «ЗОД» звернулось до Об`єднання незалежних профспілок авіапрацівників ( ОНПА) та Незалежної профспілки авіапрацівників ДП «ЗОД» ( НПА ДП "ЗОД") з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням чисельності штату в ДП «ЗОД» відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 30-32, 39- 41 т.1).

Відповідачем не було надано доказів на підтвердження дати отримання вказаними профспілками подань на звільнення ОСОБА_1 .

При цьому ОНПА та НПА ДП "ЗОД" визнали, що вказане подання було отримано Радою НПА ДП "ЗОД" у вигляді рекомендованого поштового відправлення 10.05.2022.

19.05.2022 Рада ОНПА розглянула подання директора від 29.04.2022 №29/04/03-2022 та прийняла рішення відмовити ДП «ЗОД» в наданні згоди на звільнення позаштатного працівника начальника господарського відділу ДП «ЗОД» ОСОБА_1 , яка є головою виборного органу НПА ДП «ЗОД» (а.с. 34- 36 т.1).

Відповідно до протоколу №Р-19/05 від 19.05.2022 засідання Ради ОНПА, відмова у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 обґрунтована тим, що з боку уповноваженого органу роботодавця ДП "ЗРД" має місце порушення вимог: ст. 5-1, ч. 2 ст. 40, ст. 49-2, ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України; ст. 53-4 Закону України "Про запобігання корупції"; ст. 22 Закону України " Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

19.05.2022 Рада НПА ДП «ЗОД» розглянула подання директора від 29.04.2022 №29/04/03-2022 та прийняла рішення відмовити ДП «ЗОД» в наданні згоди на звільнення позаштатного працівника начальника господарського відділу ДП «ЗОД» ОСОБА_1 , яка є головою виборного органу (Ради) НПА ДП «ЗОД» (а.с. 43, 44 т.1).

Відповідно до протоколу №19/05 від 19.05.2022 засідання Ради НПА ДП "ЗОД", відмова у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 обґрунтована тим, що з боку уповноваженого органу роботодавця ДП "ЗРД" має місце порушення вимог: ст. 5-1, ч. 2 ст. 40, ст. 49-2, ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України; ст. 53-4 Закону України "Про запобігання корупції"; ст. 22 Закону України " Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

20.05.2022 директор ДП «ЗОД» видав наказ № 20/05-01-2022 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), яким ОСОБА_1 звільнено з 22 травня 2022 року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 171 т.1).

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним та скасування наказу ДП «ЗОД» від 20.05.2022 № 20/05-01-2022 щодо звільнення ОСОБА_3 з роботи за скороченням штату працівників, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про звільнення позивача було прийнято відповідачем без отримання рішень профспілкових органів, членом яких була позивач, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

При цьому суд першої інстанції зазначив, що роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки лише у разі відсутності обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення. Проте, ДП "ЗОД" не могло спиратись на цей досвід при прийнятті остаточного рішення про звільнення працівника, оскільки рішення профспілкових органів на дату звільнення ОСОБА_1 ним взагалі не було отримано та, відповідно, оцінити їх повноту та обґрунтованість було фізично неможливо.

Дослідивши рішення профспілкових органів, суд першої інстанції дійшов висновку, що вони є належним чином обґрунтованими.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції про незаконність звільнення позивача з роботи, колегія суддів виходить з таких підстав.

Відповідно до частин другої, третьої статті 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Згідно з частиною третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Отже, передбачена частиною третьою статті 252 КЗпП України й частиною третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» гарантія про обов`язкове отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу, а також вищого виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, який є членом виборного органу первинної профспілкової організації підприємства, установи, організації, розповсюджується на випадки його звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що за твердженням голови Ради ОНПА В. Тимошенка, наведеному на стор. 1 протоколу №Р-19/05 від 19.05.2022, подання директора ДП "ЗОД" від 29.04.2022 надійшло на електронну пошту ОНПА 29.04.2022, у відповідності до ч. 3 ст. 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, повинен був розглянути подання у п`ятнадцятиденний строк, який сплинув 14 травня 2022 року, а тому роботодавець мав право не враховувати рішення Ради ОНПА, оформлене протоколом від 19 травня 2022 року, є необґрунтованими.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Таким чином, доводи відповідача про те, що строк для повідомлення роботодавця про прийняте рішення за наслідками розгляду подання первинною профспілковою організацією сплинув 14 травня 2022 року є необґрунтованими.

Як пояснив голова Ради ОНПА - В. Тимошенко в судовому засіданні, подання директора ДП "ЗОД" від 29.04.2022, яке надійшло на електронну адресу ОНПА 29.04.2022, було відправлено в спам та виявлено значно пізніше, ніж 29.04.2022.

Крім цього, ДП "ЗОД" під час прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 не врахувало інше рішення виборного органу первинної профспілкової організації - НПА ДП "ЗОД", яка теж не надала згоди на таке звільнення.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розірвання трудового договору з позивачем могло бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги в тій частині, що результати засідань профспілкових органів мають ознаки фабрикування доказів і не доводять, що засідання цих органів реально були проведені.

На підтвердження можливості проведення засідання Ради ОПНА в режимі відеоконференції її представником - В. Тимошенко надано протокол засідання Ради ОНПА від 25.02.2021 №Р-1-25/02, відповідно до якого було погоджено проведення зборів (засідань) членів Ради ОНПА та виборних органів її членських організацій дистанційно за допомогою електронних засобів зв`язку ( комп`ютерних програм, месенжерів тощо) за умови забезпечення візуальної ідентифікації учасників таких засідань (а.с. 107-107 т.3).

Протокол засідання Ради ОНПА №19/05 від 19.05.2022 містить інформацію про кількість присутніх осіб - 6, тобто більше половини його складу, яка налічувало 7 осіб, порядок денний, а також прізвища осіб, яких було заслухано по порядку денному.

Підстави вважати, що такі засіданні рад профспілок не проводились, а відповідні рішення не мають юридичного значення у суду відсутні.

В постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15 викладено такі правові висновки.

Суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Системне тлумачення положень частини сьомої статті 43 КЗпП України і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» дає підстави для висновку про те, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, така обґрунтованість повинна оцінюватися судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеними фактами».

Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Оцінюючи вищезгадані рішення ОНПА та НПА ДП "ЗОД", після перевірки фактичних обставин справи і підстав розірвання трудового договору з працівником, суд дійшов висновку, що відповідні профспілкові організації обґрунтовано не надали згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України " Про запобігання корупції" викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53-4 цього Закону викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

До негативних заходів також належать формально правомірні рішення і дії керівника або роботодавця, які носять вибірковий характер, зокрема, не застосовуються до інших працівників у подібних ситуаціях та/або не застосовувалися до працівника у подібних ситуаціях раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.02.2022 №23-07/9911-22 Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 09.07.2022 внесено відомості у кримінальному провадженні №0000036 за ч.1 ст. 172 КК України за фактом незаконного звільнення службовими особами ДП "ЗОД" ОСОБА_1 у зв`язку з повідомленням нею про корупцію (а.с.97 т.1).

Судом встановлено, що після набуття ОСОБА_1 статусу викривача за наслідками її звернення, як голови первинної профспілкової організації, до Державної аудиторської служби України з викривальною інформацією щодо керівництва ДП "ЗОД", її посада начальника господарського відділу була скорочена.

Згідно з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Не зважаючи на ту обставину, що роботодавцем формально надано докази на підтвердження наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з скороченням посади, яку вона обіймала, сукупність інших рішень керівника свідчить про застосування до ОСОБА_1 негативних заходів впливу, які носили вибірковий характер.

Так, протягом часу з 16.11.2021 і до дати наступного звільнення 22.05.2022 ОСОБА_1 так і не була допущена до свого робочого місця, останній неодноразово оголошувались простої зі звільненням її від обов`язку знаходитись на робочому місці та зменшенням розміру заробітної плати.

Доводи відповідача про те, що простій працівника був викликаний технічними причинами - відсутністю доступу ОСОБА_1 до робочого місця без відповідної перепустки є необґрунтованими.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що ним вживались всі необхідні дії для оформлення ОСОБА_1 пропуски на своє робоче місце та з`ясування причин зволікання для такого оформлення з боку ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" .

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що направлення 15.04.2022 повідомлення позивачу про невідповідність її займаній посаді заступника директора з господарських питань на її електронну адресу, не може бути достатньою підставою для висновку про невиконання роботодавцем свого обов`язку в цій частині.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачу було надано перелік вакантних посад, який включав в собі також інші посади, без урахування освіти, кваліфікації, досвіду роботи. Кваліфікаційні вимоги до кожної посади у переліку зазначені не були. Відтак, отримавши перелік посад, позивач мала підстави правомірно очікувати, що може претендувати на будь-яку із вказаних у переліку посад.

У висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17, зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надала згоду на зайняття вакантної посади провідного інженера з охорони праці.

При цьому доказів того, що роботодавцем було виконано обов`язок щодо повідомлення працівника про невідповідність займаній посаді суду надано не було.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У справах, в яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається саме на роботодавця. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц (провадження № 61-787св17).

Відповідач належними й допустимими доказами не довів законності звільнення позивача за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Ураховуючи обставини справи та сукупність зібраних по справі доказів, з огляду на встановлені законом гарантії державного захисту викривачів, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про поновлення працівника на роботі з одночасною виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовна заява була підписана особою, яка не мала належних повноважень, а тому суд першої інстанції мав на підставі п. 2 ч.1 ст. 257 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, правилами зазначеної статті визначено, що повноваження адвоката як представника сторони у справі може бути підтверджено як ордером, так і договором про надання правової допомоги.

Подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року в справі № 264/6635/18 (провадження № 61-3598св19).

У матеріалах справи наявна копія договору про надання правової (правничої) допомоги №3 від 21 лютого 2022 року, укладеної між ОСОБА_1 ( клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КАНСЕЛОРС" в особі виконавчого директора Чугаєнко О. М. ( т.1 а.с. 239-243).

За пунктом 1 вказаного договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу, щодо захисту прав та інтересів клієнта, опис якої визначається Сторонами в додатках до цього Договору, що є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до Додатку №2 від 20 червня 2022 року до цього договору, Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту такі види послуг ( виключний перелік), зокрема: 1.1. Підготовка та подання не пізніше 22 червня 2022 року позовної заяви до ДП "ЗОД" про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 2.1.1 договору визначено, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати в інтересах клієнта такі дії: складення , підписання та подання від імені клієнта документів, заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань, в тому числі, але не виключно адвокатських запитів, позовних заяв, апеляційний та касаційних скарг тощо.

Надання до позовної заяви на підтвердження повноважень представника - адвоката Чугаєнка О. М. ордеру серії КС №734885 від 22.06.2022, який не відповідав вимогам, встановленим Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не свідчить про відсутність у вказаної особи процесуальних повноважень на подання позовної заяви чи її підписання ( за наявності договору про надання правової допомоги, яким визначені відповідні повноваження).

Колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви без розгляду за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи містить ознаки зайвого формалізму.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані учасниками справи докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, розподіл судових витрат за її подання апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Зал офіційних делегацій» - адвоката Сільченка Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.11.2023.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук