Провадження № 2/752/5172/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управсервіс-Голосіїв» про стягнення грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних відпусток,-

в с т а н о в и в:

у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» 18 783,20 грн грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних відпусток.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що з 02.01.2019 року по 23.01.2023 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами у дублікаті її трудової книжки серії НОМЕР_1 , працюючи на посаді диспетчера.

Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» їй невиплачена компенсація за невикористану щорічну відпустку тривалістю 96 календарних днів.

23.01.2022 року її звільнено з роботи за угодою сторін, згідно наказу № 3-К від 23.01.2022 року, однак у день її звільнення відповідач не здійснив нарахування та виплату належних їй коштів, що не відповідає положенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

Враховуючи наведене, позивач просить вказаний позов задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 05.06.2023 року відкрито провадження в указаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено судовий розгляд на 16.08.2023 року (а.с. 22-23).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2023 року відкладено судовий розгляд вказаної цивільної справи на 11.10.2023 року (а.с. 30).

14.09.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому директор ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» Виноград В. просить у позові відмовити, посилаючись на те, що ним виконано обов`язок щодо проведення розрахунку з позивачем, яка отримала готівкові кошти в розмірі 17 952,00 грн згідно з видатковим касовим ордером № 2 від 30.01.2023 року (а.с. 34-37).

10.10.2023 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» на вказаний позов, в якій ОСОБА_1 зазначає, що заява про прийняття на роботу від 27.12.2018 року не містить її підпису, а реквізити у видатковому ордері від 30.01.2023 року на суму 17 925,00 грн не заповнювала, а чому в графі «Підпис одержувача» наявний її підпис невідомо, та його заповнено неправильно, а цього ж дня вона підписувала видатковий ордер на суму 7 925,00 грн (а.с. 68-70).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, з метою дотримання реалізації права відповідача на подання заперечень на відповідь на відзив, відкладено судовий розгляд цієї справи на 25.10.2023 року (а.с. 77-78).

19.10.2023 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на вказану позовну заяву, в якому директор ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» Виноград В., вказує, що доказів того, що позивач підписувала видатковий ордер на суму 7 925,00 грн немає та позивач визнала факт отримання вказаної суми коштів; крім того, здійснення виплати/компенсації підтверджено відповідними документами, натомість посилання ОСОБА_1 у позовній заяві та відповіді на відзив жодним чином не підтверджені (а.с. 80-82).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з 02.01.2019 року по 23.01.2023 року позивач перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Управсервіс-Голосіїв», працюючи на посаді диспетчера, що підтверджується витягом із записів у дублікаті трудової книжки ОСОБА_1 від 23.11.2010 року серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Наказом відповідача від 23.01.2023 року № 3-К ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Також у наказі зазначено: бухгалтеру провести остаточний розрахунок, видати копію наказу про звільнення працівника та повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні (а.с .8).

Згідно з розрахунком позивача, сума ненарахованої та невиплаченої компенсації за невикористану відпустку за 96 календарних днів, становить 18 783,20 грн.

При цьому, відповідно до розрахунку бухгалтера ТОВ «Управсервіс-Голосіїв» від 23.01.2023 року, компенсація за дні невикористаної відпустки при звільненні позивача становить 21 982,38 грн, кількість днів компенсації: 98 календарних днів (а.с. 44, 44 зворот).

Поряд із цим, згідно видатковим касовим ордером від 30.01.2023 року, ОСОБА_1 видано 17 952,00 грн. В графі «підпис одержувача» наявний відповідний підпис (а.с. 56).

Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних днів.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, суд, вважає, що відповідачем була нарахована позивачеві, але не в повному обсязі виплачена компенсація за невикористану щорічну відпустку, а саме: з нарахованих 21 982,38 грн, виплачено 30.01.2023 року ОСОБА_1 17 952,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.01.2023 року, в зв`язку з чим, діями відповідача порушено положення трудового законодавства та права позивача на своєчасне отримання грошової компенсації за всі невикористані нею дні щорічної відпустки, а тому порушене право позивача підлягає відновленню з огляду на заявлені позовні вимоги (18 783,20 грн), а також встановлений ст. ст. 2,13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства, шляхом стягнення з відповідача на її користь різниці недоотриманої компенсації за невикористані відпустки в розмірі 831,20 грн(18 783,20-17 952,00).

Посилання позивача на фальшивість видаткового касового ордера від 30.01.2023 року, є її власними судженнями та припущеннями.

При цьому, ОСОБА_1 не стверджувала та не доводила, що вона вказаний документ не підписувала, як наслідок, не зверталася до суду з клопотанням про витребування оригіналу оспорюваного документа для призначення судової почеркознавчої експертизи.

Посилання позивача на порушення вимог законодавства під час оформлення та заповнення видаткового ордера, не спростовує самого факту отримання ОСОБА_1 вказаної у ньому суми коштів.

Відсутність підпису ОСОБА_1 у заяві про прийняття на роботу від 27.12.2018 року, не має правого значення для вирішення вказаного спору, оскільки він не стосується дотримання відповідачем порядку оформлення трудових відносин при прийнятті працівників, крім того, сторони визнають та не заперечують, що між ними існували трудові відносини.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 1 073, 60 грн, тобто в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу майнового характеру (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 83, 116 КЗпП України, ст. ст. 12, 13, 76-89, 137, 141, 258, 263-265, 270-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управсервіс-Голосіїв» про стягнення грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних відпусток - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управсервіс-Голосіїв» на користь ОСОБА_1 різницю недоотриманої компенсації за невикористані відпустки в розмірі 831,20 грн (вісімсот тридцять одну гривню 20 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управсервіс-Голосіїв» в дохід держави 1 073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок) судового збору.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управсервіс-Голосіїв», , юридична адреса: вул. Лятошинськго, буд. 4-А, офіс 289/1, м. Київ, 03191.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко