про залишення позовної заяви без руху
09 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» поданої через представника адвоката Круглика Валерія Володимировича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
03.11.2023 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» поданої через представника адвоката Круглика Валерія Володимировича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме об`єкта забудови, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підвал 9-типоверхової секції, загальною площею 130 кв.м.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст.185 ЦПК України).
Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява, зокрема, повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Позивач зазначив, що заявлені ним позовні вимоги є немайнового характеру та сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
Предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 13 607 984,01 грн. Кредит надавався на загальну суму 234 000 доларів США.
Згідно договору іпотеки від 23.04.2008 укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Родовід Банк» вартість предмету іпотеки за цим договором за домовленістю сторін складає 260 000 тис. доларів, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору складає 1 313 000,00 грн. (п. 1.3. договору іпотеки).
При цьому, згідно договору відступлення права вимоги від 16.12.2021 укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» новий кредитор сплатив банку 20 283 410,73 грн. без ПДВ.
Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
З огляду на зазначене вбачається, що судовий збір за своєю правовою природою є платежем, який повинен бути здійснений до моменту звернення особою з відповідною заявою до суду за відсутності підстав, які виключають його сплату.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до змісту частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача.
У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.
Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача.
Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та постановах Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №907/628/17, від 14.05.2019 у справі №904/592/18, від 11.06.2020 у справі №917/1368/17, від 12.08.2021 у справі № 913/680/17.
У справі № 904/592/18, на яку посилається скаржник, предметом спору є вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтована порушенням позичальником зобов`язань за кредитними договорами виконання зобов`язань, за якими забезпечено договором іпотеки. В цій справі суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову та щодо стягнення з відповідача судового збору, зазначивши, що позивачем правильно розраховано та сплачено судовий збір, виходячи з вартості об`єкта іпотеки, визначеної висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Увекон», оскільки в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Також апеляційним судом вказано, що місцевим господарським судом у частині визначення початкової ціни предмета іпотеки у задоволенні позову відмовлено, однак це не впливає на визначення розміру судового збору при поданні позову, оскільки позовні вимоги мають майновий характер. Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 вказав на те, що апеляційний суд вірно зазначив про те, що позивачем правомірно розраховано та сплачено судовий збір при поданні позову майнового характеру, виходячи з ринкової вартості предмета іпотеки станом на 14.04.2017, визначеної звітом про оцінку, складеним суб`єктом оціночної діяльності, - ТОВ «Увекон» на замовлення позивача, з урахуванням якої сума судового збору становить 120 814,50 грн. (8 054 300 грн х 1,5%).
Верховний Суд у постанові від 07.08.2019 у справі № 907/628/17 зазначив, що суди як першої, так і апеляційної інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що позовна вимога у даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки носить майновий характер та оплачується судовим збором у відповідності до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», тобто - 104 961 грн., що становить 1,5 відсотка від вартості предмета іпотеки (розміру виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна).
Позивачем до позову долучено копію довідки ВАТ «Родовід Банк» про вартість об`єкту інвестування № 34-11/294 від 27.03.2008. При цьому документів, які б визначали вартість такого об`єкту на момент звернення з позовною заявою до суду позивачем не надано.
За таких обставин суд позбавлений можливості встановити дійсну ціну позову, яка позивачем взагалі не була визначена та також визначити належну суму для сплати судового збору.
В подальшому, при розгляді справи, можуть постати питання щодо повернення судового збору чи розподілу судових витрат між сторонами.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Недоліки ж, які виявлені при вивченні матеріалів справи можуть потягнути за собою невірне вирішення такого питання.
Таким чином, встановлено, що судовий збір за позовними вимогами сплачений в неустановленому порядку, ціну позову не зазначено, немає належного підтвердження дійсної вартості майна (предмету іпотеки), а тому позивачу у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України слід зазначити ціну позову та відповідно до визначеної ціни позову сплатити судовий збір у розмірі та порядку, які визначені Законом України «Про судовий збір», оригінали квитанцій слід надати суду.
Суд у даному випадку, позбавлений можливості визначити точну суму судового збору, яка підлягає сплаті, оскільки позивач у позовній заяві не вказав реальну ціну позову та не долучив документи, якими визначається вартість майна, про звернення стягнення щодо якого заявлено позовні вимоги.
Крім того, суддя зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
З 18.10.2023 року набули чинності зміни внесені до ЦПК України. Так, відповідно до ст. 14 цього Кодексу Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Також, суд звертає увагу на те, що копії деяких документів, які долучені до позовної заяви є неналежної якості, тобто з них немає можливості встановити повний зміст або прочитати взагалі, зокрема, копії договору іпотеки від 23.04.2008, договір № 1 про участь у фонді фінансування будівництва виду А, генерального договору на забудову № 131107 від 13.11.2007, додаткової угоди № 1 про строки та умови передачі довірителям у власність об`єктів інвестування до Генерального договору на забудову № 131107 від 13.11.2007, договору про дольову участь у будівництві від 08.08.2007, договору оренди землі від 18.11.2005, статуту ТОВ «АДМІН», витягів про державну реєстрацію прав.
Зі змісту позову також встановлено, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести складається зі сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн. та судового збору в розмірі 1342,00 грн. за заявою про забезпечення позову. Позивачем зазначено, що заходів забезпечення доказів та забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви не здійснювалося. При цьому, також і до позову не було додано самої заяви про забезпечення позову та квитанції про сплату судового збору в розмірі 1342,00 грн.. Тому дані обставини додатково підлягають уточненню.
Виходячи з наведеного, на підставі ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, із наданням копій оновленої позовної заяви та копії всіх документів (завірених належним чином), що додаються до позовної заяви, для учасників справи, оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі, виходячи із ціни позову.
Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» поданої через представника адвоката Круглика Валерія Володимировича до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху, надавши позивачу або його представнику строк тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви із наданням копій оновленої позовної заяви та доказів для відповідача, а також квитанцій про сплату судового збору відповідно до визначеної дійсної ціни позову та в порядку передбаченому законодавством.
Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Романько