Справа № 487/1850/19
Провадження № 2/487/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/1850/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський районний у м. Миколаєва відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), яким просила визнати недійсним шлюб укладений 20.02.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем другої черги після смерті її

рідної сестри ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй стало відомо, що відповідач є спадкоємцем першої черги, так як 20.02.2018 уклав з її сестрою шлюб. З огляду на стан здоров`я її сестри, якій з 02.03.2000 було присвоєно інвалідність другої групи в зв`язку з психічним захворюванням та з огляду на характер взаємовідносин між відповідачем та її сестрою, вважає, що у день реєстрації шлюбу з відповідачем, тобто 20.02.2018, її сестра не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 19.03.2019 справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі, витребувано від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ніки Наталії Вікторівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївська область з пенсійної справи №149119 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,копії документів щодо стану її здоров`я та підстави визнання її інвалідом 2 групи.

Ухвалою суду від 19.03.2019 забезпечено позов, шляхом накладення заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Ніка Наталії Вікторівні видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розгляду справи по суті.

01.04.2019 на виконання вимог вищенаведеної ухвали, до суду надійшла спадкова справа №31/2018 заведена 19.09.2018 після смерті ОСОБА_3

16.04.2019 відповідач надав до суду відзив, яким заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 чотири рази: З 1973 року по 1978 рік, з 1980 року по 1986 рік, з 2003 року по 2008 рік та з 2018 року по день смерті. Наголосив на тому, що в періоди коли шлюбні відносини між ними було розірвано, вони все одно підтримували стосунки. В 2016 році після того як ОСОБА_2 перенесла ішемічний інсульт, вона звернулася до нього за допомогою, оскільки проходила складну реабілітацію. Після чого, вони вирішили одружитись вчетверте. Заперечував щодо доводів сторони позивача з приводу того, що у 2018 році на день укладення шлюбу ОСОБА_2 не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати ними. В обґрунтування позиції зазначив, що інвалідність його дружині була поставлена ще 1999 року, однак це не заважало їй вести активне життя та займатися підприємницькою діяльністю. Вважав доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що позивач мала неприязні стосунки з сестрою та не могла володіти інформацією з приводу її здоров`я.

23.04.2019 представник позивача надав до суду відповідь на відзив, яким заперечував доводам відповідача. В обґрунтування позиції зазначив, що з 1985 року ОСОБА_3 періодично проходила лікування в денному стаціонарі Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1, у 1900х роках неодноразово проходила стаціонарне лікування у Миколаївській обласній психіатричній лікарні №2. Вважає, що відповідач мав корисні цілі укладаючи в четвертий раз шлюб з померлою сестрою позивача та скористався її психічним станом.

Ухвалою суду від 25.04.2019 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. Витребувано із Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 і Миколаївської обласної психіатричної лікарні №2 медичні картки про лікування ОСОБА_3 після 1985 року та у 90-х роках; із Миколаївської міської лікарні №1 медичну картку про лікування ОСОБА_3 з 21.07.2016 року у судинному відділенні з приводу ішемічного інсульту; із обласного центру медико-соціальної експертизи (дані про результати огляду ОСОБА_3 з 03.12. по 06.12.1999 року щодо підтвердження її інвалідності.

08.05.2019 Центральним об`єднаним УПФУ м. Миколаєві Миколаївської області було надано витребувану судом медичну документацію.

03.10.2019 Міською лікарнею №1 було надано витребувані судом копії медичної документації.

Ухвалою суду від 16.04.2021 поновлено процесуальні строки на звернення, призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу. Проведення експертизи доручити спеціалістам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 21.10.2021 провадження у справі поновлено в зв`язку з надходженням до суду матеріалів справи з клопотанням експерта від 20.09.2021.

В подальшому, ухвалою суду від 03.12.2021 витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради всі медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 1996 року по 2018 рік та карту амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.12.2021 року за вх. №ЕП15774 (вих. №01-2185 від 24.12.2021 року) до канцелярії суду надійшла відповідь від в.о. директора Таран В. КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, згідно якої всі медичні картки стаціонарного хворого (у кількості 21 шт.) ОСОБА_4 були направлені 28.05.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва на виконання ухвали суду від 25.04.2019 року.

Однак, Актом від 11.05.2022 зафіксовано, що згідно листа КНП «МОЦПЗ» МОР від 14.02.2022 за вих. №1442, медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 (у кількості 21 шт.) були направлені рекомендованим листом 31.05.2019 до Заводського районного суду м. Миколаєва відповідно до ухвали суду від 25.04.2019. Проте згідно автоматизованої системи документообігу «Д-3», дана медична документація станом на сьогоднішній день до канцелярії суду не надходила. Окрім того, в матеріалах справи дана документація відсутня (том 2, арк. справи 77).

Ухвалою суду від 11.05.2022 направлено до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, копію ухвали суду від 16.04.2021 про призначення по справі №487/1850/19, посмертної судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 25.07.2022 провадження у справі поновлено, в зв`язку з надходженням клопотання експерта.

Копію ухвали суду від 16.04.2021 року направлено до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР, згідно ухвали суду від 29.08.2022. Провадження у справі зупинено

10.10.2022 матеріали цивільної справи було повернено до суду з КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР в зв`язку з припиненням роботи амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією, провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 11.10.2022.

26.10.2022 проведення посмертної судово-психіатричної експертизи по справі , згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.04.2021 року було доручено ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 26.12.2022 провадження у справі поновлено, в зв`язку з надходження до суду клопотання експерта.

Ухвалою суду від 18.01.2023 витребувано у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» всі медичні карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді Директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» від 01.02.2023 за вих. №01.02.2023 вбачається, що в архіві карток померлих пацієнтів КНП ММР «ЦПМСД №3» не має стаціонарних записів та не існує в зв`язку з відсутністю у закладі стаціонару.

Ухвалою суду від 21.02.2021 проведення посмертної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі, згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.04.2021 року було доручено Миколаївській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі зупинено.

30.06.2023 до суду надійшли матеріали справи з Висновком судово-психіатричного експерта №93 від 28.04.2023.

Ухвалою суду від 03.07.2023 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 17.07.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Білова І.В. про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи по справі відмовлено. Викликано в судове засідання експерта Очколяса В.І., в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для надання пояснень стосовно висновку №93 від 28.04.2023 року.

Ухвалою суду від 31.10.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовлено.

В судове засідання по справі представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши сторін, допитавши свідків та судового експерта, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2018 відповідач та ОСОБА_3 уклали шлюб, про що Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №104 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 25.09.2018, містить відомості про те, що при видачі вищенаведеного свідоцтва, 20.02.2018 наречена від направлення на медичне обстеження відмовилася (том 1, арк. справи 40-41).

Позивач є рідною сестрою ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Згідно виписок із актів огляду у МСЕК, ОСОБА_3 вперше проходила комісію в 1997 році, за результатами проходження якої їй була встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням та поставлено діагноз: «шизофрения, параноидная форма, приступообразно-прогедиентное течение, текущий процесс». В подальшому, оглядалася в 1999 році, групу продовжено з діагнозом «шизофрения, параноидная форма, приступообразное течение, нестойкая ремиссия «С, выраженный астенический дефект». Наступний огляд у 2002 році з діагнозом «шизофрения, непрерывное, умеренно-прогредиентное течение, ремиссия «С», выраженный дефект по смешанному типу», не працездатна. В 2005 році їй було продовжено групу з діагнозом: «шизофрения, непрерывное течение, умеренно-прогедиентное течение, аффективные расстройства с нарастающим дефектом», непрацездатна. В останнє оглядалася 19.12.2005 року з діагнозом «шизофрения, параноидная форма, непрерывное течение», визнана інвалідом ІІ групи, безстроково, за загальним захворюванням (том 1, а.с. 112-116).

З матеріалів медичної карти стаціонарного хворого №4807/752 вбачається, що ОСОБА_3 в період з 21.07.2016 року по 16.08.2016 року перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні №1 міської лікарні з діагнозом: «ишемический инсульт 16 VIII.16 в басейне ЛСМА, правосторонний гемипарез, выраженное нарушение функции правых конечностей, выраженное нарушение функции правых конечностей, выраженные атактические нарушения; сопутствующий ИБС: атеросклеротический кардиосклероз; НУ 1; сахарный диабет; 2тип; средней тяжести, ст. субкомпенсации; простая диабетическая ретинопатия». 22 липня 2016 за результатами комп`ютерної томографії головного мозку встановлено: «картина сосудистой энцефалопатии с атрафическим процессом корково-подкоркового типа; остаточные изменения перенесенных ранее НМК по ишемическому типу в бессейне ЛСМА» (том 1, а.с. 179-200).

З особової справи Миколаївського спеціалізованої психіатричної ЛТЕК №445 б/с та наявних в ній історій хвороб №378/42 за 1996 рік, №91 за 1997 рік, №3288/550 за 2005 рік вбачається, з 1985 року клінічна картина ОСОБА_3 відрізнялася високою прогерієнтністю, переважали затяжні афективно-маячні і галюцинаторно-параноїдні психози, з формуванням виражених знак емоційно-вольового дефекту. Ремісії були нетривалими і неповними, в їх структурі поряд з психопатоподібними порушеннями за шизоїдним типом відзначалися маячні ідеї, що впливали на її поведінку. З 1996 року психічний стан ОСОБА_3 погіршився, скаржилася на страхи, голоси, ідеї «обладання», тривоги та підозри. Вважала, що нею хтось керує, вказувала маревні ідеї переслідування, деперсоналізації, суїцидальні думки. Після 1996 року неодноразово проходила стаціонарне та денне лікування в МОПЛ №1 з діагнозом: «шизофрения, параноидная форма, приступообразно-прогедиентное течение, текущий процесс». З 1999 року психічний стан ОСОБА_3 ускладнився супутніми соматичним захворюваннями, зокрема, гіперточіною хворобою ІІ стадії з кризовими перебігами. У 2005 році МСЕК зазначено, що психічний стан ОСОБА_3 має ознаки продуктивної психосоматики: слухові галюцинації; маревні ідеї. Зауважено інтелектуальне та емоційне зниження, зниження критики. Поставлено діагноз: «шизофренія, параноїдна форма постійний перебіг, виражений змішаний тип дефекту» з встановленням ІІ групи інвалідності безстроково, з огляду на стійкі порушення, обумовленні ендогенним захворюванням, неможливістю реабілітації.

22.07.2016 року ОСОБА_5 проходила комп`ютерну томографію мозку, яка виявила картину судинної енцефалатопатії з атрофічним процесом. Дані соматичні захворювання впливали й на її психічний стан, ускладнювали його перебіг, клінічну картину та одночасно посилювали її соціальну дезадаптацію.

Висновком судово-психіатричного експерта №93 від 28.04.2023 ОСОБА_6 , встановлено, що 20.02.2018 ОСОБА_3 при укладенні шлюбу з ОСОБА_2 страждала тяжким хронічним психічним розладом з безперервним та прогредієнтиним перебігом у формі параноїчної шизофренії. Даний психічний розлад призвів до глибоких і стійких змін особистості хворої, з дефіцитарною симптоматикою: порушення мислення, емоційним сплощенням із збідненістю переважно у сфері вищих емоцій на фоні некритичного ставлення до свого стану. Розлади психіки впливали на сприйняття й осмислення дійсності ОСОБА_3 і при укладенні шлюбу. Дезорганізація психічної діяльності, спотворене, обумовлене психотичними переживаннями сприйняття навколишнього і власного «я», специфічні для шизофренічного процесу порушення мислення та мотиваційної сфери, критичної оцінки як свого стану, так і ситуації, що склалася, нерозуміння соціального значення сформованої ситуації і характеру міжособистісних відносин визначили її нездатність розуміти суть угоди і оцінювати її наслідки. За такого, експерт прийшов до висновку, що наявні у ОСОБА_3 психічні розлади обумовили високу сугестивність, дезорганізуючий вплив на її поведінку, порушували можливість правильно осмислювати реальну дійсність, адекватно пристосовуватися до навколишнього, зберігати правильні між персональні відносини, здійснювати цілеспрямовану діяльність, прогнозувати наслідки своїх дій, позбавляли здатності її усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним. З огляду на наведене, експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_3 страждала психічним розладом в формі параноїчної шизофренії з 1985 року, та станом на момент реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , тобто 20.02.2018, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні старший судовий експерт, в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Очколяс В.І. з приводу складеного ним висновку пояснив, що підтримує його в повному обсязі. Наголосив на тому, що наданої йому медичної документації було достатньо для постановлення відповідних висновків. Фундаментальним документом стала особова справа МСЕК, з якої вбачається що прогресивність хвороби розпочалася з черепно-мозкової травми яку наніс їй чоловік, а в подальшому в неї з`явилися психічні розлади. ОСОБА_3 зберігала можливість вчиняти дії, але не усвідомлювала їх значення. ЇЇ хвороба мала хронічний характер. В неї були складності з соціальною адаптацією, її дефектний стан був невідворотним. Внаслідок хвороби вона не могла керувати своїми діями, та піддавалася сторонньому впливу. З наданої медичної документації, експерт встановив, що у 2016 році ОСОБА_3 перенесла інсульт, в зв`язку з чим робила томографію, результати якої показали ускладнення її основного захворювання шизофренії, соматичними захворюваннями. Шизофренія ОСОБА_3 постійно прогресувала. Тобто, станом на укладення шлюбу з відповідачем у 2018 році ОСОБА_3 страждала психічним розладом та станом на момент реєстрації шлюбу не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (частини перша-друга статті 24 СК України).

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (частина перша статті 40 СК України).

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю (частина третя статті 40 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (стаття 42 СК України).

У Сімейному кодексі України закріплено три види недійсності шлюбу, який: є недійсним в силу вказівки закону (стаття 39); визнається недійсним за рішенням суду (стаття 40); може бути визнаний недійсним за рішенням суду (стаття 41).

Добровільність шлюбу є однією з основних засад сучасного сімейного права (стаття 24 СК України). Тому порушення умов щодо добровільності шлюбу є підставою для визнання його недійсним. Згода особи є способом зовнішнього виявлення її внутрішньої волі на реєстрацію шлюбу. Згода особи не вважається вільною, зокрема, якщо в момент реєстрації шлюбу особа страждала тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними. У разі коли особа страждала тяжким психічним розладом, вона, без сумніву, не могла сповна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними. Причому шлюб визнається судом недійсним, якщо особа саме в момент реєстрації шлюбу страждала тяжким психічним розладом, тобто, коли її хворобливий психічний стан не є хронічним. Якщо ж особа була визнана недієздатною у зв`язку з тим, що вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (частина перша статті 39 ЦК України), то шлюб з такою особою є недійсним і в силу прямої вказівки закону (частина третя статті 39 СК України).

Попри наявність у ОСОБА_3 хронічного психічного розладу, суд вважає даний спосіб обернення до суду вірним з огляду на відсутність відповідного рішення суду про визнання недієздатною ОСОБА_3 .

В частині третій статті 40 СК України передбачена можливість конвалідації шлюбу як зареєстрованого без вільної згоди сторін, так і фіктивного.

У статті 42 СК України законодавцем визначено коло осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають, зокрема, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу. Тобто у разі пред`явлення позову особою, яка вважає, що були порушені її права у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу слід встановити в чому таке порушення полягає. Схожий правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 404/8982/14 (провадження № 61-1021св21).

З огляду на вищевикладене, суд вбачає що підставою для звернення позивача з відповідним позовом послугувало порушення її спадкових прав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, висновком судово-психіатричного експерта №93 від 28.04.2023 встановлено, що ОСОБА_3 страждала психічним розладом в формі параноїчної шизофренії з 1985 року, та станом на момент реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , тобто 20.02.2018, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Доводи сторони відповідача про неповноту вищенаведеного висновку з урахуванням ненадання експерту в повному обсязі медичної документації про психічний стан ОСОБА_3 після 2016 року, спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами проведеної експертизи в сукупності з іншими доказами, та поясненнями експерта Очколяса В.І., який в судовому засіданні, підтвердив, що ОСОБА_3 страждала психічним розладом в формі параноїчної шизофренії з 1985 року, та станом на момент реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , тобто 20.02.2018, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому експерт роз`яснив, що захворювання ОСОБА_3 мало прогресуючий та хронічний характер, що відповідає підставам визнання шлюбу недійсним, визначеним частиною першою статті 39 СК України. Вказані обставини не спростовані відповідачем та його представниками .

Допитані в судовому засіданні свідки сторони позивача та відповідача надали суперечливі покази щодо ментального стану ОСОБА_3 , тому суд сприймає їх покази критично.

Також, суд сприймає критично доводи сторони відповідача про те, що зайняття ОСОБА_3 в період з 2001 року по 2018 свідчить про відсутність в неї психічних захворювань. До того ж, з наданих в судовому засіданні судовим експертом пояснень та висновку судово-психіатричного експерта №93 від 28.04.2023 вбачається, що шизофренія ОСОБА_3 постійно прогресувала. Судовим експертом зазначено, що 2016 року вона вже не мала можливості здійснювати підприємницьку діяльність внаслідок її тяжкого стану.

Надані сторонами письмові докази на підтвердження сплати комунальних послуг за місцем проживання ОСОБА_3 , перереєстрації належного їй транспортного засобу, установлення пам`ятника на могилі та скасування складених нею заповітів не стосуються предмету доказування у даній справі.

Окрім того, суд зазначає що встановлення психічного стану особи потребує спеціальних знань. Згідно ч.1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Саме тому, суд вважає висновок судової психіатричної експертизи в даній справі є обов`язковим та фундаментальним серед інших доказів.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1170,60 грн. (384,20 грн. сплачених за забезпечення позову + 786,40 грн. сплаченого судового збору).

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський районний у м. Миколаєва відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання недійсним шлюбу задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення, шлюб укладений 20.02.2018 між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , про що Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №104 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Корабелів, 16; .

Суддя: С.В. Щербина