Справа №289/325/23
Провадження №2/375/310/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу технічними засобами, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин справи та обгрунтування позовних вимог

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувує тим, що відповідач не приймає участі у житті дитини, не піклується про власну дитину, не займається вихованням та утриманням дитини, не забезпечує та не підтримує фінансово свою дочку, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом.

На даний час донька проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні.

З метою найбільш повного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позивачка звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.03.2023 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2023 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області.

Позовна заява разом з доданими до неї документами надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області06.07.2023.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 справа передана у провадження судді Чорненької О.І.

На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, судом подано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи органу реєстрації старостинського округу № 7 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Інформація на запит надійшла на адресу суду 17.07.2023 де вказано, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_1 , що відповідає інформації зазначеній у позовній заяві.

Ухвалою Рокитяннського районного суду Київської області від 18.07.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Рокитяннського районного суду Київської області від 05.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 24 жовтня 2023 року.

У судове засідання призначене на 07.11.2023 о 09 год. позивач не прибула, натомість подала до суду заяву про розгляд справиу її відсутності, поданий позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання вкотре не прибув. Про розгляд справи у судовому засіданні повідомлявся поштовими відправленнями, які адресатом отримано 15.09.2023 та 31.10.2023 особисто. Своїм правом на надання відзиву не скористався про причини неявки суд не повідомив, натомість через канцелярію суду 07.11.2023 подав заяву, якою позовну заяву про позбавлення його батьківських прав визнає та просить спрау розглядати у його відсутності.

Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області свого представника у судове засідання не направила. Однак, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, та надано копію письмового висновку виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено з пояснень позивачки ОСОБА_1 , що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Радомишльського районного суду від 23.12.2013 справа 289/2096/13-ц та змінено її прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 .

Так, згідно свідоцтва про народження виданого виконкомом Вінницько-Ставської ради Васильківського району Київської області серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має батьків: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.09.2022 укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу дружина має прізвище « ОСОБА_1 »

Відповідач не приймає участі у житті дитини, не піклується про власну дитину, не займається вихованням та утриманням дитини, не забезпечує та не підтримує фінансово свою дочку, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом.

На даний час ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 384 від 08.02.2023 видана Городоцькою селищною радою Житомирського району Житомирської області.

З довідки про склад сімї, виданої Городоцькою селищною радою від 08.02.2023 № 384, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 (чоловік), ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_10 (син), ОСОБА_11 (донька).

З письмового висновку виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 затвердженого 17.01.2023 за № 14 встановлено, що згідно з характеристикою Білокриницького старостинського округу № 286 від 07.11.2022 ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони, офіційних компрометуючих матеріалів та скарг до Білокриницького округу не надходило. Має чоловіка та трьох неповнолітніх дітей. На даний період знаходиться в декретній відпустці.

Згідно з характеристикою Білокриницького ліцею від 08.11.2022 №14, ОСОБА_3 навчається в 7 класі, зарекомендувала себе з позитивної сторони, у школі ходить охайна, чемна. Доручення вчителів виконує своєчасно, має достатній рівень знань. Має приязні, дружні стосунки з друзями і однокласниками. До старших відноситься з повагою.

Під час обстеження умов проживання та виховання дітей від 07.12.2022 виявлено: будинок складається з 5 кімнат, облаштований меблями та побутовою технікою. В дітей є окремі кімнати, мають все необхідне для повноцінного розвитку. Під час спілкування дитини - ОСОБА_3 сказала, що свого рідного батька ОСОБА_2 жодного разу не бачила та з ним не спілкувалася. Вихованням дитина займається ОСОБА_7 , якого вона вважає своїм батьком. Анастасія не виявляє бажання налагодити спілкування з батьком.

Відповідно до виконавчого листа Радомишльського районного суду Житомирської області від 23.12.2013 року №2/289/872/13, справи 289/2097/13-ц суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій сумі - 600 грн.

Згідно з довідки про неотримання аліментів виданої відділом державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області від 17.11.2022 р. № 108102, ОСОБА_1 , дійсно не отримувала аліменти з 01.01.2022 по 01.11.2022 від ОСОБА_2 . Відповідно до довідки - розрахунок з листопада 2013 року немає жодної сплати аліментів, що становить станом на 01.11.2022 заборгованість по сплаті аліментів - 64800 грн.

Відповідно до листа служби у справах дітей та сімї Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 15.12.2022 № 307, ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 в поданій ним заяві від 07.11.2023 позовні вимоги до нього про подбавлення батьківських прав визнав в повному обсязі, зазначивши, що не приймає участь у житті дитини, не забезпечує та не підтримує фінансово свою дочку ОСОБА_3 та не заперечує про позбавлення його батьківських прав, про що письмово надав заяву.

На підставі викладених обставин виконавчий комітет Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області як орган опіки та піклування надав письмовий висновок від 17.01.2023 за № 14 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Письмовий висновок виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 затверджений рішенням виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області від 17.01.2023 за № 14.

Зазначені обставини судом розцінюються як ухилення батька від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками по утриманню доньки.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з частиною 2 та 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі №459/3411/17 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Суд на перше місце має ставити «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька (або матері) як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Висновки суду

Вирішуючи даний спір, належно і повно дослідивши та оцінивши представлені сторонами докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дочки ОСОБА_3 , що підтверджується наявними матеріалами цивільної справи та встановленими обставинами.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач суду не надав. Оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , згідно відповідних положень ст.164 Сімейного Кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись якнайкращими інтересами малолітньої дитини, суд дійшов висновку про те, що позивачкою доведено наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відповідно до вимог статті 164 СК України, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

При поданні позову позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1 073,60 грн., згідно з квитанцією № 64735018 від 13.02.2023. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у сумі 1 073,60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.ст.19, 150-155,164-166, 170, 180, 181, 182, 183, 184 191 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір сплачений нею при поданні позовної заяви у розмірі 1 073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, згідно з копією квитанцією № 64735018 від 13 лютого 2023 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 07 листопада 2023 року.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області, код ЄРДПОУ 38455781, адреса місцезнаходження: 12213, Житомирська область, смт. Городок, вул. Центральна, 63.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА