ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

секретар Стеценко В.С.,

з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс»

на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року, постановлену суддею Латка І.П., про забезпечення позову,

у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алейнікової Катерини Леонідівни про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки,

в с т а н о в и в:

01.11.2021 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із указаним позовом, у якому просять визнати незаконними та скасувати:

- рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка О.В. індексний номер 59414057 від 22.07.2021 про державну реєстрацію іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Аленікової К.Л. індексний номер 59480869 від 26.07.2021 про державну реєстрацію іпотеки на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

У межах забезпечення такого позову, заявою від 01.11.2021, позивачі просять заборонити будь-яким органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , до вирішення справи по суті.

В обґрунтування підстав забезпечення позову зазначають, що ТОВ «Кейт-Колект» набуло право вимоги за іпотечним договором та вчиняє дії щодо виселення позивачів та подальшого відчуження іпотечного майна. Із підстав викладеного, вважають, що заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо іпотечного майна буде ефективним та співмірним засобом забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.11.2021 заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено будь-яким органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії, щодо:

- трикімнатної квартири реєстраційний номер: 01, загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та

- двокімнатної квартири реєстраційний номер: 6318508, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Аналітік Фінанс», державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка О.В., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алейнікової К.Л. про визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки.

Ухвала районного суду вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову.

ТОВ «Аналітік Фінанс» оскаржило ухвалу районного суду в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати таку ухвалу та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, стягнути із позивачів на користь товариства правничі витрати орієнтовним розміром 10 000,00 грн.

Вважає застосовані заходи забезпечення позову такими, що не відповідають принципу пропорційності, визначеному ст.11 ЦПК України, є не співмірними зі змістом немайнової позовної вимоги, а ризики відчуження іпотечного майна та невиконання чи утруднення виконання можливого рішення такими, що не ґрунтуються на доказах.

Просить застосувати до спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №381/4019/18 від 12.02.2020 щодо врахування співвідношення між негативними наслідками від вжиття заходів забезпечення позову та їх не застосування, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна чи майнових наслідків такої заборони; №753/22860/17 від 15.09.2020 - умовою застосування заходів забезпечення позову має бути достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ТОВ «Аналітик Фінанс» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.11.2021; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 13.01.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13.02.2023 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду із повідомленням учасників справи.

06.11.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Аналітик Фінанс» - адвоката Темнюкової М.І. про розгляд справи за її відсутності. Доводи наведені у апеляційній скарзі підтримує у повному обсязі та просить задовольнити скаргу за наявними у справі доказами.

У суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи з підстав неможливості участі у ньому ОСОБА_2 .

Вирішуючи заявлене клопотання колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення за таких підстав.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

У цій справі виклик заявниці ОСОБА_2 здійснено за місцем її проживання рекомендованим листом з повідомленням, який отримано її чоловіком ОСОБА_1 , а тому з огляду на положення частини третьої статті 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Поважність причин її неявки судом апеляційної інстанції не встановлена та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності одного із заявників не призведе до порушення її права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.

За таких обставин клопотання заявника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справу на іншу дату, задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та перевіривши її доводи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 01.11.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ТОВ «Аналітик Фінанс», державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка О.В., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алейнікової К.Л. про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки./а.с.1-6/

У межах забезпечення такого позову просять заборонити будь-яким органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви зазначили, що 07.09.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0. Зобов`язання за таким договором забезпечено іпотекою згідно договору, укладеного із ОСОБА_1 , де предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_4 , щодо якої зареєстровано заборону відчуження.

11.09.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0, забезпечений іпотекою, де іпотекодателем була ОСОБА_2 , а предметом іпотеки: квартира АДРЕСА_5 .

22.07.2021 на підставі договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208, виданий 12.12.2011, державним реєстратор Павленко О.В. прийнято рішення, індексний номер: 59414057, про державну реєстрацію іпотеки на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 ; а 26.07.2021 відповідне рішення за тих ж підстав щодо квартири АДРЕСА_6 за вказаною адресою прийнято приватним нотаріусом Алейніковою К.Л., індексний номер: 59480869.

Вважають такий договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки протиправним, фактично укладеним та виконаним між іншими сторонами: цедент - ПАТ «УкрСиббанк», цесіонарій - ТОВ «Кей-Колект». Останнє зверталося в суд із позовом про звільнення майна з-під арешту, вчиняло реєстраційні дії щодо іпотечного майна, які були в судовому порядку скасовані.

Зазначає, що у цивільній справі №638/3274/15-ц накладено арешт на іпотечне майно та заборонено ТОВ «Кей-Колект» здійснювати будь-які дії щодо проникнення до цієї квартири та виселення мешканців цієї квартири. Вважають, що для того, щоб обійти такі чинні рішення судів та захопити нерухоме майно позивачів і була здійсненна державна реєстрація іпотеки на зазначені квартири, та зазначено іншого іпотекодержателя ТОВ «Аналітік Фінанс», замість ТОВ «Кей-Колект»./а.с.13-17/

З доданих до заяви про забезпечення позову інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.10.2021 убачається, що відповідно до запису про іпотеку №43105530 від 08.09.2006 щодо квартири АДРЕСА_4 , на підставі рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Павленка Олега Васильовича від 22.07.2021, індексний номер: 59414057, внесено відомості про іпотекодержателя квартири, а саме: ТОВ «АНАЛІТІК ФІНАНС».

Відповідно до запису про іпотеку №43165773 (спеціальний розділ) від 11.09.2006 щодо квартири АДРЕСА_5 , на підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алейнікової Катерини Леонідівни від 26.07.2021, індексний номер: 59480869, внесено відомості про іпотекодержателя квартири, а саме: ТОВ «АНАЛІТІК ФІНАНС».

При постановленні ухвали про задоволення заяви та забезпечення позову, районний суд виходив із підстав його співмірності із заявленими позовними вимогами. При цьому судом враховано, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає із фактичних обставин справи, зокрема, заборона вчинення дій щодо проникнення до квартири та виселення її мешканців, накладена ухвалою суду у справі №638/3274/15-ц, не поширюється на ТОВ «АНАЛІТІК ФІНАНС», оскільки стосується виключно ТОВ «Кей-Колект».

Із підстав викладеного, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, районний суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо іпотечних квартир, може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на не правильно застосованих нормах процесуального права.

Згідно частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Заборона вчиняти певні дії, є одними із видів забезпечення позову, передбаченим пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, застосування якого, відповідно до частини третьої наведеної норми, має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.02.2020 по справі №381/4019/18, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 02.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій відносно предмета спору, які можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, реалізація предмета спору чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо (аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 по справі №308/3824/16-ц).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Суд першої інстанції наведені норми права неправильно застосував та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з іпотечним майном, іпотекодержателем за яким є ТОВ «Кей-Колект», який не є учасником цієї справи. При цьому жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про існування ризиків відчуження іпотечного майна безпосередньо ТОВ «Аналітік Фінанс» не навів, оскільки заявниками їх не було надано, а їх права як іпотекодавців, від незаконного проникнення до квартири та виселення її мешканців захищені судом у межах справи №638/3274/15-ц.

Отже, за встановлених обставин помилковим є висновок суду, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії може зробити неможливим виконання судового рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації речового права.

Натомість заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, як у цій справі відсутня, а безпідставне звернення до таких дій матиме наслідком порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Питання щодо компенсації судових витрат ТОВ «Аналітик Фінанс», пов`язаних з переглядом даної ухвали, має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору та вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст.ст. 367,368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.11.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця