РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 571/153/23

Провадження № 22-ц/4815/939/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 березня 2023 року у складі судді Верзун О. П., ухвалене в смт. Рокитне Рівненської області о 12 годині 07 хвилин, повний текст рішення складено 14 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.10.2019 року мала місце подія, під час якої відповідач заподіяв йому тілесні ушкодження, що відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я. Витрати на лікування склали 2 143,76 грн. Крім того, через тілесні ушкодження зазнав біль, моральні переживання, переживав тривогу та емоційну напругу, образу та обурення. Просив суд стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду в сумі 2 143,76 грн. та моральну шкоду в сумі 40 000 грн..

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 березня 2023 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2143,76 грн. та 7 000,00 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2 147,20 грн..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом правом особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а також правом на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та обґрунтоване обставинами справи, підтвердженими належними, достовірними і достатніми доказами заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я, внаслідок чого останній зазнав не лише фізичного болю, а й моральних страждань, та був змушений проходити лікування в медичному закладі, що спричинило матеріальні витрати. Часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди зумовлене принципом співмірності заявленої суми морального відшкодування та глибини, тривалості, характеру моральних страждань позивача у зв`язку з діями відповідача щодо нього.

Вважаючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі доводить, що розмір та характер моральної шкоди оцінений позивачем явно завищено та із суб`єктивних міркувань, адже за будь-якими профільними консультаціями він не звертався. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність моральної шкоди, однак з невідомих причин задовольнив ці вимоги частково на суму 7 000,00 грн.. Просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення моральної шкоди.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає апеляційну скаргу безпідставною та просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без зміни.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із вироку Рокитнівського районного суду від 16 червня 2022 року, 24 жовтня 2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи на території Біловізької сільської ради Рокитнівського (нині Сарненського) району Рівненської області на ґрунті виниклих неприязних відносин із ОСОБА_1 наніс останньому один удар правою рукою в область голови, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин (набряку та осадненя) лівої скроневої ділянки, струсу головного мозку, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний вирок ухвалою Рівненського апеляційного суду від 20.12.2022 року змінено: ОСОБА_2 звільнили від призначеного покарання на підставі п.2 ч.1ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 2 143,76 грн., що є витратами на лікування, а також моральну шкоду, якої він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, і яку оцінив у 40 000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 143,76 грн. сторонами не оскаржене, а тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п.9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено судом, моральні страждання позивача виникли через заподіяння йому легких тілесних ушкоджень відповідачем, у зв`язку з якими він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, лікування тілесних ушкоджень. Як вбачається із виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6499, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Рокитнівської ЦРЛ з 24.10.2019 року по 30.10.2019 року з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин лівої половини обличчя та лівої скроневої ділянки».

Згідно із ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт заподіяння відповідачем позивачу тілесних ушкоджень, з приводу яких той був змушений звертатися за медичною допомогою, нести витрати лікування, а також зазнав моральних страждань, встановлено вироком суду, що набрав законної сили.

Оцінюючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує їх характер (легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я), тривалість (короткочасний розлад здоров`я, перебування на стаціонарному лікуванні впродовж семи днів, подальше відновлення), та вважає, що місцевим судом розмір моральної шкоди визначений з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості. Апеляційний суд також бере до уваги правову позицію Верховного Суду у справі №752/17832/14-ц від 15.12.20202 року, де зазначено, що відшкодування моральної шкоди не має бути засобом збагачення, отримання доходу. Моральна шкода виконує компенсаційну функцію саме моральних витрат. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 березня 2023 року залишити без зміни.

Поновити дію рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09 березня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.