Ухвала

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 755/12702/22

провадження № 61-11920св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків подання доказів та долучення їх до матеріалів справи та клопотання ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року в складі колегії суддів: Головачова Я. В., Нежури В. А., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року, в якій просила постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі.

До касаційної скарги додані копії документів, які судами попередніх інстанцій не досліджувались: копії запитів та відповіді АТ «Сенс Банк» з додатками та заявлено клопотання про поновлення строків подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Згідно статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про прийняття нових доказів на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 подав клопотання про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що:

позивач неодноразово подавала аналогічні позови, що має ознаки зловживання правом. Позивачем до касаційної скарги долучені документи які, як встановив відповідач, не відповідають дійсності та є підробленими.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 148 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року по справі № 372/2112/20 (провадження № 61-11675св21) зазначено, що: «згідно з частиною першою статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. Чинним цивільним процесуальним законодавством не встановлено імперативного характеру застосування заходів процесуального примусу, в тому числі й штрафу, оскільки це є правом суду, а не його обов`язком».

Обміркувавши подане клопотання та підстави для стягнення штрафу, зауважує, що заявником не обґрунтовано в чому саме під час касаційному перегляду проявилося зловживання позивачем процесуальними правами. Тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись статтями 148, 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків подання доказів та долучення їх до матеріалів справи відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков