Справа №672/915/23
Провадження №2-п/672/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Пономаренко Л.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

представника позивача-адвоката Столяра М.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гаджука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення ухваленого 28 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства. Вважає, що вказане рішення підлягає перегляду, оскільки копію позову та доданих до нього матеріалів не отримувала, так, як разом з мамою-її законним представником, виїхали в Польщу. Що стосується суті спору,вважає недоведеним факт батьківства ОСОБА_5 відносно неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як не було встановлено та допитано свідків зачаття останніх. З урахування вказаних обставин заявник звернулася до суду з даною заявою.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гаджук В.О. у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_2 -адвокат Столяр М.В. у судовому засідання заперечив проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просив у її задоволенні відмовити в зв`язку з її безпідставністю.

Суд, врахувавши доводи представника заявника, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали заяви , приходить до наступного висновку.

Так, 28 вересня 2023 року Городоцьким районним судом Хмельницької області ухвалено заочне рішення згідно якого позов задоволено повністю. Встановлено факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Сатанів Хмельницької області, українця, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, за нормами законодавства, заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності підстав: 1) якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за відомою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, але своїм правом на участь не скористалися, про причини неприбуття не повідомили, відзиву на позов не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачу було відомо, що 28 вересня 2023 року відбудеться розгляд даної справи, про що зазначено у заяві про перегляд заочного рішення п.11, а тому зазначена в заяві підстава спростовується самим заявником.

Відповідно до рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

З врахуванням викладеного, доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Гаджука В.О. про те, що заявник не отримував копії позову та доданих до нього матеріалів, не отримував будь-яких повідомлень про дату, час і місце судового засідання, а відтак не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого була позбавлена можливості реалізувати свої законні права, у тому числі щодо подання відзиву на позов та доказів, які могли мати істотне значення для вирішення спору по суті, є безпідставними, суперечать матеріалам справи, внаслідок чого не заслуговують на увагу суду.

Також слід зауважити, що предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. При засвідченні походження дитини від певної особи, надаються докази, що зібрані відповідно до статті 128 Сімейного кодексу України.

Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юриди чне значення», до заяви про встановлення факту батьківства, у якості доказів можна надавати такі документи:

?докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб);

?довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану;

?пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Зазначений вище перелік не є вичерпним та може розширюватись в залежності від конкретних обставин справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України».

Крім того, для скасування заочного рішення суду необхідним є надання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та не були предметом дослідження судом при винесенні заочного рішення.

При цьому, враховуючи норми ст.285, 288, 375-378 ЦПК України, заявник зобов`язаний подати нові докази, які є підставою для зміни рішення чи ухвалення протилежного. Законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції може бути предметом перевірки виключно судом апеляційної інстанції.

Подаючи заяву про перегляд заочного рішення заявник будь-яких інших, окрім вищевказаних, нових доказів, які мають суттєве значення до вирішення спору по суті, не надав, а доводи заявника, які викладені у заяві про перегляд заочного рішення, зводяться виключно до незгоди з прийнятим судом заочним рішення.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи зазначене вище, суд не знаходить обґрунтованих підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду, оскільки відповідачем (її представником) суду не надано самих доказів,які б мали істотне значення та могли вплинути на розгляд справи по суті. У зв`язку з чим суд вважає необхідним заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 287 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 28.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , законний представник неповнолітньої- ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, третя особа: ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що згідно ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.Е.Пономаренко

Повний текст ухвали складено 14.11.2023.