Справа № 738/884/22
№ провадження 2/738/271/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 04 жовтня 2006 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. На даний час ОСОБА_4 досяг повноліття та є студентом першого курсу національного університету «Чернігівським колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, форма навчання - денна, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи положення ст.199 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х річного віку.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 16 листопада 2022 року.

У зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання у справі неодноразово відкладалось, останній раз на 29 грудня 2022 року.

Заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період його навчання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2023 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

10 жовтня 2023 року до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року, в якій останній просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочного рішення суду, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2023 року ОСОБА_2 поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду прийнято до розгляду.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

30 жовтня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, посилаючись на те, що на даний час його сімейний стан змінився, він має іншу родину, в якій на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей, які потребують догляду та матеріальної підтримки, крім того, на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, батько є інвалідом першої групи з вадами опорно-рухового апарату, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду та фінансової допомоги; він (відповідач) несе значні матеріальні витрати на оренду житла, оскільки власного житла не має; є військовослужбовцем, інших джерел, окрім заробітної плати, не має, до того ж його заробітна плата є єдиним джерелом доходу сім`ї, дружина не працює; у його власності не перебуває дорого вартісне майно, в тому числі рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права. Крім того, просить врахувати ту обставину, що його спільний з позивачем повнолітній син ОСОБА_6 навчається у закладі вищої освіти на підставі державного замовлення, а тому не несе витрати пов`язані з оплатою навчання, отримує стипендію, розмір якої на сьогоднішній день становить 2000 грн, з моменту вступу до навчального закладу навчається дистанційно, отже не потребує додаткових витрат на проїзд та проживання. З огляду на те, що відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, це надає сину додаткові пільги та гарантії, а тому він не несе значних витрат, пов`язаних з навчанням. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач з нього, належним чином необґрунтований, є надто завищеним та непомірним для нього та призведе до неможливості матеріально забезпечувати свою сім`ю та непрацездатних батьків. Вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів на сина підлягає зменшенню до 1/10 частини заробітку (доходу), саме такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності та справедливості, буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання сина і співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що їх спільний з відповідачем син знаходиться на її повному утриманні, не заперечує, що відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини, але, окрім аліментів, жодного разу не надавав ніякої іншої допомоги. Після розлучення з відповідачем у 2006 році, останній ніколи не спілкувався з сином, а тому ні їй, ні сину не було відомо про наявність у нього статусу учасника бойових дій та про можливість користуватися будь-якими пільгами, пов`язаними із цим статусом, а відповідач ніколи і не пропонував цього. Вона працює, але отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для утримання повнолітнього сина, який навчається стаціонарно, навчання здійснюється не лише дистанційно, а за змішаною формою. За станом здоров`я ОСОБА_6 не може проживати в гуртожитку, а тому потрібні гроші на проїзд або ж на оренду житла за місцем навчання, а також для покупки одягу, продуктів харчування, підручників, для оплати послуг за Інтернет. Вона також проживає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на сина, оскільки є працездатним, військовослужбовцем, але документи про доходи чомусь не надав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить судове засідання з розгляду даної справи провести без його участі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чернігові народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.2).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, з 04 вересня 2006 року і до досягнення ним повноліття.

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області 04 жовтня 2006 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано 04 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за №92. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_8 (а.с.8).

Згідно з довідкою №25 від 16 вересня 2022 року, виданою директором національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка Коваленком О., ОСОБА_4 є студентом І курсу навчально-наукового інститут історії та соціогуманітарних дисциплін імені О.М. Лазаревського Національного університету «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, форма навчання денна, держзамовлення, строк навчання з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року (а.с.3).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у цьому випадку має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що син сторін у справі ОСОБА_4 досяг повноліття та навчається в Навчально-науковому інституті історії та соціогуманітарних дисциплін імені О.М. Лазаревського Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, форма навчання денна, держзамовлення.

Відповідач визнає свій обов`язок щодо участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, але не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач.

На підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідачем надано суду копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ще двох малолітніх синів; копії пенсійних посвідчень, виданих на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №330675, виданої 02 березня 2022 року Лозівською міжрайонною медико-соціальною експертною установою, згідно з якою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом І групи безстроково, потребує стороннього догляду; копію договору оренди №12/05/2022, укладеного 12 травня 2022 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 орендує квартиру АДРЕСА_1 , щомісячна плата якої складає 15000 гривень; копію посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 13 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_2 ; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформовану 03 жовтня 2023 року за №348916028, з якої вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої с. Мохнач Зміївського району Харківської області, цільове призначення якої для індивідуального садівництва.

Водночас з тим, відповідачем не надані відомості про доходи (розмір заробітної плати, грошового забезпечення), які він отримує, та про те, що його заробітна плата є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, один з яких є інвалідом 1 групи, двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, є такими, що заслуговують на увагу та враховуються судом при вирішенні даного спору, разом з тим, необхідність утримувати та фінансово допомагати своїм батькам та своїй сім`ї не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своєму повнолітньому сину ОСОБА_5 , який її також потребує.

Окрім того, судом встановлено, що повнолітній син сторін - ОСОБА_4 не користується будь-якими пільгами, передбаченими законом для дітей учасників бойових дій, оскільки не був обізнаний про можливість користуватися такими пільгами.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

З огляду на викладене та враховуючи матеріальний стан позивача, сина сторін, який навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, разом з тим, беручи до уваги сімейний стан відповідача, наявність на його утриманні ще двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, один з яких є інвалідом 1 групи, ту обставину, що відповідач є особою працездатного віку, військовослужбовцем, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), у власності має нерухоме майно - земельну ділянку, частково визнає позов, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання їх спільного сина ОСОБА_5 в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) без визначення мінімального розміру аліментів, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, оскільки ОСОБА_4 є повнолітньою особою, щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку, який, на думку суду, відповідатиме потребам повнолітньої дитини у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи положення п.1 п.1 ч.2 ст.4, п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», статей 133, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 182, 183, 191, 199-200 Сімейного кодексу України, статтями 263 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період його навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2022 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави 992, 40 гривень судового збору, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відкликати виконавчі листи по справі №738/884/22, видані 13 квітня 2023 року та 31 січня 2023 року на виконання рішення Менського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2023 року.

Суддя Н.В.Волошина