Справа № 645/83/15-ц
Провадження № 6/645/89/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

02.10.2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчих листах, виданих на виконання рішення суду у справі №645/83/15-ц.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року заяву ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Зазначена ухвала суду двічі направлялась заявнику на адресу, зазначену власноручно в заяві, отримана заявником, про що свідчать зворотні повідомлення, також ухвала суду була направлена на електронну адресу заявника, однак жодних заяв, клопотань на усунення вказаних в ухвалі суду недоліків не надходило протягом тривалого часу.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити дотримання заявником вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Судом вбачалось, що заява була подана з порушенням вимог закону та форми і змісту позову.

Так, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, до заяви не було долучено доказів, на підтвердження права заявника займатися діяльністю щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, крім того, на підтвердження наявності права вимоги у заявника за договором факторингу не надано доказів оплати за ним, відповідно до п.3.2 Договору, відсутня належним чином засвідчена копія рішення суду про стягнення заборгованості, відомості про виконання зазначеного рішення суду; відсутня належним чином засвідчена копія виконавчого листа.

Крім того, суд звертав увагу, що згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення п. 5 ст. 95 ЦПК України заявник не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи вищевикладене, заява ТОВ «Діджи Фінанс» згідно ч.1 ст.185 ЦПК України була залишена без руху із встановленням строку для усунення її недоліків, а саме:

- надання доказів сплати за договором факторингу №1404ДГФ;

- надання доказів, що підтверджують право звернення заявника (представника) до суду з даною заявою, а саме: доказів, що підтверджують право заявника займатися діяльністю, пов`язаною з фінансовими послугами,

- надання належним чином засвідченої копію рішення суду про стягнення заборгованості,

- надання відомостей про виконання зазначеного рішення суду;

- надання належним чином засвідченої копії виконавчого листа;

- надання належним чином засвідчених копій документів, доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд зазначає, що у встановлений судом строк заявник не виконав вимоги ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України сторони зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку позивача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

При цьому суд зазначає, що заявнику надавався достатній час для усунення встановлених суддею недоліків навіть поштовим відправленням.

Відсутність даних обставин перешкоджає суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження- вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: