Справа № 201/5647/23
Провадження № 2/201/2179/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16.05.2023р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди (а.с. № 3-23 т. № 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 17.05.2023р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання (а.с.№134 т. № 1).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ. На підставі цього Закону Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розрахував основний розмір його пенсії після звільнення, виходячи з 71 % грошового забезпечення. Втім, протоколом від 17.03.2018р. Головного управління ПФУ України у Дніпропетровській області понизило йому відсоткову ставку розміру пенсії з 71 % до 70% грошового забезпечення діючих військових. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22, ухваленого за його позовом, окрім іншого, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату йому пенсії з 01.04.2019р. на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.11.2021р. № ФД95166, з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач вважає, що йому завдана матеріальна шкода протиправною бездіяльністю відповідача при здійсненні ним своїх повноважень щодо перерахунку та виплати пенсії за вислугу років з 01.04.2019р. Розмір такої шкоди він оцінює у 6 478 431 грн.

Позивач, посилаючись на ст. 56 Конституції України, ст. 1173 ЦК України, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській завдану матеріальну шкоду у розмірі 6 478 431 грн.

06.07.2023р. позивачем уточнено позовні вимоги, а саме позивачем було відраховано від суми, яку він просив стягнути в первісному позові, виплачену йому за період з 01.04.2019р. до травня 2023р. суму 411 702 грн.66 коп., а також враховано індекс інфляції та компенсація з урахуванням індексу споживчих цін, сума позовних вимог збільшена до суми 6 555 652 грн. (а.с. № 178-180 т. № 1).

Відповідач - ГУ ПФУ у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнав. 06.07.2023р. та 20.07.2023р. представником відповідача - ОСОБА_2 (самопредставництво а.с. № 170 т. № 1) в порядку ст. 178 ЦПК України подані відзиви на основний та уточнений позови (а.с. № 143-145 т. № 1, а.с. № 1-7 т. №2), по тексту яких представник відповідача зазначала, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22, окрім визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р., Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.11.2021р. № ФД95166, з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі № 160/583/22 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. у розмірі 70% від грошового забезпечення 19 192 грн. 50 коп., яке зазначено у довідці від 01.11.2021р. № ФД95166, яка надана ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, то доплату на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22, ухваленого (в певній частині) на користь ОСОБА_1 буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

У зв`язку з викладеним просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.07.2023р. ухвалою суду за клопотанням позивача від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були витребувані наступні докази, а саме: рішення суду у справі № 160/583/22 від 18.03.2022р., отриманого в ГУ ПФУ 30.05.2022р. за вх. № 17121/8 (разом з реєстраційно моніторинговою карткою); рішення суду у справі № 160/583/22 від 18.03.2022р., отриманого в ГУ ПФУ 21.04.2022р. за вх. № 14071/7 (разом з реєстраційно моніторинговою карткою); рішення суду у справі № 160/583/22 від 18.03.2022р. отриманого в ГУ ПФУ 15.06.2022р. за вх. № 26936/7 (разом з реєстраційно моніторинговою карткою); заяву ОСОБА_3 , щодо перерахунку пенсії від 10.05.2022р. за вх. № 11243/ С-0400-22 та доповнення до заяви на перерахунок пенсії від 12.05.2022р. за вх. № 11571/С-0400-22 від 13.05.2022р. (разом з реєстраційно контрольними картками); копію заяви в ДОАС (разом з додатками) по статті 383 КАС України від 26.12.2022р. про визнання протиправною бездіяльність, що вчинена Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області - відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по справі № 160/583/22 та встановлення судового контролю, відправлена 26.12.2022р., накладна № 826; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023р. про розгляд заяви щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 18.03.2022р. згідно статті 383 КАС України; ухвалу ДОАС від 28.02.2023р. по справі № 160/583/22; копію заяви в порядку статті 382 КАС України щодо встановлення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по справі № 160/583/22, відправлена 14.03.2023р., накладна № 688

(а.с. № 25-30, 35 т. № 2).

24.08.2023р. на виконання ухвали суду від 27.07.2023р. про витребування доказів представником відповідача - ОСОБА_2 до матеріалів справи долучені письмові докази (а.с. № 41-43, 46-186 т. № 2, а.с. № 1- 199 т. № 3).

03.10.2023р. позивачем подані суду письмові пояснення, а також додаткові письмові докази (а.с. № 206-222, 223-242 т. №3).

09.10.2023р. позивачем подані суду додаткові письмові пояснення (а.с. № 1-26 т. № 4).

Підготовче засідання у справі відповідно до вимог ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 09.10.2023р. (а.с. № 30 т.№4).

26.10.2023р. від позивача надійшли додаткові письмові пояснення щодо письмових доказів, які були надані представником відповідача (а.с. № 36-38 т. № 4)

В ході судового розгляду справи 30.10.2023р. позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 30.10.2023р. не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі наявна розписка представника відповідача (а.с. № 31 т. № 4).

Ухвалою суду від 30.10.2023р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) постановлено про розгляд справи за відсутності представника відповідача - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки 20.10.2023р. через систему «Електронний суд» від представника відповідача - Буряк О.В. (діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 07.09.2022р. а.с. № 33, 34, 35 т. № 4) надійшло клопотання про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 без участі представника відповідача (а.с. № 32, а.с. № 43зв. ст., дія № 25 т. № 4).

В ході судового засідання 30.10.2023р. здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами у відповідності до ч.1 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень стосовно позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно них, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є наявність таких умов: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Наявність всіх цих умов має довести позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006р. № 1522, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. (далі Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково (а.с. №47зв.-51 т. № 1).

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.11.2021р. №ФД95166, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.11.2021р. № ФД95166, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. у справі № 160/583/22 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. у розмірі 70% від грошового забезпечення 19 192 грн. 50 коп., яке зазначено у довідці від 01.11.2021р. № ФД95166, яка надана ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. №165 т. № 1).

ГУ ПФУ у Дніпропетровській області позивачу повідомило, що 16.02.2022р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році (далі - Постанова № 118), відповідно до якої з 01.03.2022р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) підвищуються на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14.

З 01.03.2022р. розмір пенсії позивача склав 15 315 грн.62коп.

Доплата пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22 за період з 01.04.2019р. по 30.06.2022р. складає 238 075 грн. 13 коп. (а.с. № 166 т. № 1).

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи зазначене, доплату на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22, ухваленого на користь ОСОБА_1 (в певній частині) буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії позивачу виконані Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та в межах повноважень, покладених на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджет Пенсійного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Кошти Державного бюджету України включаються до Бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Обсяги асигнувань з Державного бюджету визначені Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік та Про Державний бюджет України на 2021 рік, по бюджетній програмі за КПКВК 2506080 Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду.

Бюджетні асигнування на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р (ІІ)/2019 в окремий напрямок розписом Державного бюджету України не виділялися. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. № 1279 Пенсійний фонд України з 01.04.2021р. перейшов до централізованого фінансування виплати пенсій.

Згідно п. 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 30.08.1999р. №1596 під час централізованого перерахування коштів списки одержувачів пенсій подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та профільне Міністерство.

На підставі складених документів, Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно п. 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2017р. №312 асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Для перерахування коштів Пенсійного фоду України з його рахунків, відкритих у Казначействі, на рахунки Пенсійного фонду України, відкриті в АТ Ощадбанк, Пенсійний фонд України подає платіжні доручення Казначейству.

Отже, чинним законодавством передбачено, що виплата пенсій є функцією, яка покладена на Пенсійний фонд України, який є окремою юридичною особою. Грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та не знаходиться на його рахунках.

Суд погоджується з позицією представника відповідача, що фактичне, у повному обсязі, виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету.

Невиплата грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має юридичної можливості виконати судове рішення в частині виплати коштів, нарахованих за рішенням суду.

Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має.

Поза увагою суду не може залишитися то факт, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Пенсійного фонду України із листом від 21.02.2023р. №0400-010508-5/22976 про можливість фінансування виплати нарахованої доплати у розмірі 238 075 грн. 13 коп. для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2022р. по адміністративній справі № 160/583/22 від 18.03.2022р. за позовом ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. № 223-224 т. № 1).

Отже, суд погоджується з позицією представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що фінансування виплати нарахованої позивачу доплати за рішенням суду за період з квітня 2019р. по 2022р. (включно) буде здійснено в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, оскільки виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Варто зазначити, що Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області сума пенсії на виконання рішення суду за певний період вже нарахована, обліковується в Пенсійному фонді України, втім, не є виплаченою у зв`язку з тим, що кошти передбачені відповідною бюджетною програмою на дані цілі до територіального управління Пенсійного фонду України не надходили.

На запитання головуючого судді під час судового засідання 30.10.2023р. ОСОБА_1 підтвердив, що в своєму позові (з урахуванням уточнень позову від 06.07.2023р.) під матеріальною шкодою він має на увазі недоотримані кошти пенсії з 2019р., які суд зобов`язав відповідача виплатити позивачу.

Суд з цього приводу зауважує, що стягнення коштів недоотриманої пенсії з відповідача в межах цивільної справи, що наразі розглядається судом, призведе до повторного стягнення тієї ж суми заборгованості, що є неприпустимим.

Виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волевиявлення територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ознаки бездіяльності щодо невиплати вказаної суми заборгованості, про які зазначає позивач, відсутні.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами Фонду, виплата нарахованої суми пенсійних виплат за судовим рішенням, яка не заперечується відповідачем, буде проведена за наявності відповідного бюджетного фінансування Пенсійним фондом України.

06.07.2023р. позивачем уточнено позовні вимоги, а саме позивачем було відраховано від суми, яку він просив стягнути в первісному позові, виплачену йому за період з 01.04.2019р. до травня 2023р. суму 411 702 грн.66 коп. (а.с. №194-195 т. № 1), а також враховано індекс інфляції та компенсація з урахуванням індексу споживчих цін, сума позовних вимог збільшена до суми 6 555 652 грн. (а.с. № 178-180 т. № 1).

Втім, для задоволення позовних вимог стосовно відшкодування матеріальної шкоди у розумінні ст. 1173 ЦК України відсутні підстави, які наведені вище.

Щодо позовних вимог в частині компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001р. № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій. У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Отже, з системного аналізу наведених правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05.03.2020р. у справі №140/1547/19.

При цьому, наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Враховуючи те, що заборгованість станом на час розгляду справи не виплачена, відповідно вимоги щодо нарахування та стягнення суми компенсації втрати частини доходів за період у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії є передчасними та задоволенню не підлягають.

Стосовно посилань позивача під час судового засідання, що довідки (протоколи) про перерахунок пенсії в пенсійній справі ОСОБА_1 з 01.04.2019р. та з 01.07.2022р. (а.с. № 167-168 т. № 1) є підробними, суд оцінює критично, оскільки вирок суду по цим фактам відсутній. Зі слів позивача, відомості про кримінальне правопорушення начебто внесено до ЄРДР, втім, доказів цим твердженням позивач не надав. Також на запитання головуючого судді під час судового засідання 30.10.2023р. позивач відповів, що його потерпілим у цьому кримінальному провадженні не визнано.

Стосовно інших посилань ОСОБА_1 по тексту позову, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, # 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006р.).

Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, отже задоволенню не підлягають.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позивач при подачі позову за вимогами закону був звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог йому відмовлено, судові витрати по оплаті судового збору відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст. 1173 Цивільного кодексу України, ст. 116 Бюджетного кодексу України ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 128-130, 223, ч.1 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.