Справа № 638/1676/22
Провадження № 4-с/638/95/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Дзержинський районний суду міста Харкова в складі

головуючої судді Штих Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Зайченко Р.О.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко Анни Анатоліївни по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із вищевказаною скаргою.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що про наявність виконавчого провадження № 72661995 від 04.09.2023 року відкритого під час примусового виконання рішення Харківського апеляційного суду від 29.03.2023 року по справі № 638/1676/22 на підставі виданого Дзержинським районним судом м. Харкова виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 суми сплачених судових витрат в розмірі 992 грн. 40 коп. дізнався випадково є Єдиного реєстру боржників.

Надалі, 14.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вказує, що з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомився в цей же день, тобто 14.09.2023 року, при цьому державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко А.А., в порушення ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» Постанова про відкриття виконавчого провадження 14.09.2023 року йому не надавалась та поштовим зв`язком не надсилалася.

А також, в обгрунтування своєї скарги посилається:

- на факт відсутності в Україні ОСОБА_2 29.08.2023 року, тобто на день подання нею відповідної заяви про відкриття виконавчого провадження, зазначення нею в заяві поштової адреси її представника, ОСОБА_3 ;

- відсутність відмітки (реєстраційного штампу) на оригіналі поданої ОСОБА_2 до вищевказаного відділу ДВС заяви стягувача в особі її представника, ОСОБА_3 ;

- відсутність у представника ОСОБА_2 адвоката Бережнової Ю.Є. відповідних повноважень діяти від імені ОСОБА_2 на стадії виконавчого провадження через неповний перелік поданих до ДВС документів на підтвердження таких повноважень.

Заявник в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути клопотання у її відсутності, проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи-стягувача, адвокат Бережнова Ю.Є. також надала заяву, в якій просила розглядати клопотання у її відсутності, проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції та здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (частина перша статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою,якщо вважають,що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого провадження № 72661995 від 04.09.2023 року відкритого під час примусового виконання рішення Харківського апеляційного суду від 29.03.2023 року по справі № 638/1676/22, на підставі виданого Дзержинським районним судом м. Харкова виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми сплачених судових витрат в розмірі 992 грн. 40 коп. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко А.А., 04.09.2023 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Заявником до суду не надано доказів на обґрунтування тверджень про те, що ОСОБА_2 не підписувала заяву про відкриття виконавчого провадження, оскільки перебуває за межами України.

А також, заявником в обгрунтування своїх доводів не надано належних доказів порушення його прав як Боржника під час реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко А.А. та відсутність відповідних повноважень у представника Стягувача-адвоката Бережнової Ю.Є.

Таким чином, судом встановлено що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко А.А. було прийнято відповідно до закону, у межах владних повноважень суб`єкта оскарження, права та свободи заявника не було порушено, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чорноморченко Анни Анатоліївни по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. ШТИХ