Справа № 595/1453/23
Провадження № 2/595/308/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_4 , в якому просить, з урахуванням змін, стягнути з відповідача, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в її користь додаткові витрати за навчання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Чортківському медичному фаховому коледжі, в сумі 9000 грн та 2000 грн за проживання доньки в гуртожитку Чортківського медичного фахового коледжу за минулий час, а саме за період 2022 2023 навчальний рік. Окрім того, просить стягувати з ОСОБА_4 в її користь додаткові витрати за навчання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Чортківському медичному фаховому коледжі, в сумі 9000 грн та 2000 грн за проживання доньки в гуртожитку щорічно до 01 вересня 2025 року (до припинення навчання у Чортківському медичному фаховому коледжі та проживання в гуртожитку). Також просить стягнути з ОСОБА_4 в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області №595/1803/21 від 07 грудня 2021 року, за період з листопада 2021 року по червень 2023 року, в розмірі 85129 грн 82 коп. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, рішенням Бучацького районного суду від 17.02.2022 шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час шлюбу в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею. Зазначає, що старша донька ОСОБА_8 навчається у Чортківському медичному фаховому коледжі на денній, контрактній формі навчання, за спеціальністю «Фармація». Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2025 року. Згідно розділу ІІІ Договору про надання платних освітніх послуг, вартість навчання становить 9000 грн за один навчальний семестр (18000 за навчальний рік). На час навчання у коледжі донька проживає у гуртожитку, один рік проживання в якому коштує 4000 грн, що вбачається з довідки №383 від 24.07.2023. Звертає увагу, що за 2022 2023 рік вона самостійно оплатила дитині навчання в коледжі та проживання в гуртожитку загальною сумою 22000 грн, що підтверджується квитанціями №187 від вересня 2022 року, №91 від 06.02.2023, №б/н від вересня 2022, №б/н від лютого 2023. Вважає, що половина понесених витрат, а саме 11000 грн має бути стягнута з відповідача, як додаткові витрати на дитину. Окрім того, судовим наказом Бучацького районного суду від 07 грудня 2021 року (справа №595/1803/21) вирішено стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання їхніх трьох дітей у розмірі його заробітку (доходу). Однак, батько фінансово дітям не допомагає, аліменти згідно судового наказу від 07.12.2021 сплачує час від часу. Так, із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.07.2023 вбачається, що станом на 13.07.2023 у відповідача наявний борг у розмірі 55410 грн. Зазначає, що станом на сьогодні вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, оскільки їхній наймолодший син, ОСОБА_9 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується довідкою про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді №28 від 20.06.2023. Відтак, через здоров`я дитини вона не може вийти на роботу і заробляти на життя собі та дітям, батько в свою чергу взагалі не цікавиться потребами дітей. Звертає увагу, що у серпні 2022 року відповідач придбав автомобіль марки «Citroen berlingo», 2011 року випуску, а у вересні цього ж року відчужив його іншій особі за договором купівлі-продажу. Тобто, у відповідача були грошові кошти на придбання автомобіля, а на сплату аліментів на утримання спільних дітей у нього коштів немає. Вважає, що через таку байдужість до своїх дітей і самоусунення від виконання батьківських обов`язків, з відповідача може бути стягнута неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Відзив вмотивований тим, що доводи, які викладені у позовні є необґрунтованими. Так, згідно наказу Бучацького районного суду у справі №595/1803/21 з нього стягуються аліменти в розмірі заробітку на трьох дітей. На сьогоднішній день він є безробітним та не отримує жодного доходу, окрім того, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є інвалідом другої групи. Вказує, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, згідно судового наказу, у зв`язку з чим немає можливості сплачувати аліменти на неповнолітню дитину на період її навчання. Вважає, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у навчальному закладі, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з ним, відповідачем по справі. Крім того, в даному випадку витрати на навчання дитини викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини в розумінні ст.185 СК України, а у зв`язку зі здобуттям дитиною освітньо-кваліфікаційного рівня. При цьому, позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність навчання дитини на комерційній основі при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти за державним замовленням, не наведено мотивів вибору вказаного освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків. Щодо стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то звертає увагу, що із розрахунку, наданого державним виконавцем вбачається, що станом на вересень 2022 року борг відсутній. Вважає, що в його діях відсутня винна поведінка щодо несплати заборгованості по аліментах, оскільки він не мав можливості сплачувати аліменти в повному розмірі, так як не працює та на його утриманні перебуває мати, яка є інвалідом другої групи. Відтак, оскільки він борг погасив, а заборгованість по аліментах виникла з незалежних від цього причин, вважає, що підстав для стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів немає.

25 вересня 2023 року від представника позивача, адвоката Оринник Н.С. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Вважає, що заперечення, які викладені у відзиві є необґрунтованими. Так, відповідач вказує, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_10 , яка є інвалідом другої групи, у зв`язку з чим він не має можливості сплачувати потреби дітей. Натомість, у довідці до акта огляду МСЕК, яка видана ОСОБА_10 зазначено дату огляду 09.04.2009, датою чергового переогляду 09.04.2011. У довідці не вказано, що інвалідність встановлено безстроково, відтак, така довідка є протермінованою. Окрім того, із документів ОСОБА_10 не вбачається, що вона потребує постійного стороннього догляду. Відповідач не надав документів, які підтверджують здійснення догляду за матір`ю. Також звертає увагу суду, що відповідач надав довідку ДП «Благоустрій 1» №363 від 05.09.2023, у якій зазначено, що він проживає без реєстрації з 03.08.2022 за адресою по АДРЕСА_1 . Разом з тим, відомостей про проживання його з матір`ю немає. Вважає, що твердження відповідача стосовно догляду за матір`ю є лише способом уникнення відповідальності за порушення зобов`язання зі сплати аліментів та способом уникнення від здійснення батьківських обов`язків. Щодо посилань відповідача про недоведеність особливих обставин, які зумовили необхідність платного навчання дитини, звертає увагу, що вказана відповідачем постанова Верховного Суду стосувалася витрат на навчання дитини у закордонному вузі. Крім того, будь-яким чином погоджувати вибір навчального закладу із відповідачем неможливо, оскільки він уникає будь-якого спілкування з позивачем і самоусунувся від спілкування з дітьми. Щодо стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, зазначає, що згідно долученого до матеріалів цивільної справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13.07.2023 чітко видно, що борг становить 55410 грн. Зазначає, що вина платника аліментів у виникненні боргу відсутня лише тоді, коли платник аліментів не міг вплинути на певні події, через які виник борг, але аж ніяк відсутність грошей через те, що особа не працює. Відповідач не надав жодних доказів того, що він фізично не має можливості працювати, він не є особою з інвалідністю, не має жодних хвороб, через які його не беруть на роботу. Відповідач знав про наявність виконавчого провадження і обов`язок сплачувати аліменти, при цьому він не звертався у відділ ДВС з метою розстрочення платежів чи у будь-який інший спосіб врегулювати цю ситуацію. Відтак, вважає, що останній не вжив усіх можливих заходів для належного виконання зобов`язання і не довів, що борг виник не з його вини.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Оринник Н.С., будучи присутньою у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Снітинський Б.Є., в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в частині стягнення неустойки з підстав відсутності предмета спору, в решті вимог позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року (справа №595/1896/21) шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований Зеленською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 29 серпня 2005 року, актовий запис №5 розірвано.

Той факт, що сторони є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стверджується, відповідно, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Виконкомом Зеленської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 04.05.2007, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Виконкомом Зеленської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 06.10.2008, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Зеленською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 01.07.2020.

Згідно довідки про склад сім`ї та проживання №166, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 20.06.2023, до складу сім`ї ОСОБА_3 , яка проживає за адресою по АДРЕСА_2 входять: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (батько); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (мати); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (син); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син).

Як вбачається з довідки №383, виданої Чортківським медичним фаховим коледжом 24 липня 2023 року, ОСОБА_5 є студенткою ІІ курсу освітньо-професійної програми «Фармація» Чортківського медичного фахового коледжу, денної форми навчання. Вступила на навчання 01 вересня 2022 року і закінчуватиме повний курс навчання з освітньо-професійної програми 30 червня 2025 року. Студентка ОСОБА_5 з 01 вересня 2022 року по даний час проживає в студентському гуртожитку коледжу. За проживання в гуртожитку з 01.09.2022 по 01.07.2023 оплачено в касу коледжу 4000 грн.

Згідно договору про надання платних освітніх послуг, укладеного між замовником ОСОБА_3 та Чортківським медичним фаховим коледжом, вартість навчання ОСОБА_5 за один навчальний рік становить 18000 грн, а за один навчальний семестр 9000 грн.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем долучені копії квитанцій, які видані Чортківським медичним фаховим коледжом, а саме:

-квитанції №187 від вересня 2022 року та №91 від 06.02.2023, відповідно до яких ОСОБА_3 сплачено за навчання ОСОБА_5 , по 9000 грн, що загалом складає 18000 грн;

-квитанції від вересня 2022 року та лютого 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_3 сплачено за гуртожиток, по 2000 грн, що загалом складає 4000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68337702, сформованого головним державним виконавцем Бучацького відділу ДВС 13 липня 2023 року, при примусовому виконанні за виконавчим листом від 07.12.2021 по справі 595/1803/21, станом на 13.07.2023 стягнення аліментів нараховано 114810,12 грн, боржником сплачено 59400,00 грн, борг становить 55410,12 грн.

За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68337702, сформованої головним державним виконавцем Бучацького відділу ДВС 18 вересня 2023 року, при примусовому виконанні за виконавчим листом від 07.12.2021 по справі 595/1803/21, станом на 31.08.2023 стягнення аліментів нараховано 126728,12 грн, боржником сплачено 126680,00 грн, борг становить 48,12 грн.

За даними довідки №109.004/12-122, виданої Акціонерним товариством «Укрпошта» 21 липня 2023 року, ОСОБА_3 , листоноші І класу ПВПЗ 95 АТ «Укрпошта», остання працює з 29.11.2012 та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3,5 років з 27.06.2023 по 26.12.2023, згідно наказу №880/в від 26.06.2023.

Згідно довідки №28 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, виданої КНП «Центр ПМСД» Бучацької міської ради, дитина ОСОБА_7 , 26.06.2020 перебуває на диспансерному обліку з 19 червня 2023 року.

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільської області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільської області) №31/19-0-103а.з. від 21 липня 2023 року, згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.08.2022 по 21.09.2022 був зареєстрований автомобіль марки «Сitroen Berlingo», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1560 куб.см, який 21.09.2022, на підставі договору купівлі-продажу №6141/2022/3412269 перереєстрований на нового власника ОСОБА_13 . Станом на 04.07.2023 транспортні засоби за ОСОБА_4 зареєстрованими не значаться, що вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільської області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільської області №31/19-0-94 а.з. від 04.07.2023.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст.ст.180,183,184,185,193,198,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частці або твердій грошовій сумі (ст.180,183,184 СК України); участь батьківу додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185 СК України); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст.193 СК України); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198 СК України); а також, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст.199 СК України).

Згідно з вимогами частини першої ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вищевказаних норм ст.185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у частині першій ст.185 СК України та не є вичерпним. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність особливих обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини шостої ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, згідно з частиною першою ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття.

У відповідності до вимог частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначала, що додаткові витрати на доньку викликані навчанням доньки ОСОБА_14 у Чортківському медичному фаховому коледжі (витрати на навчання на платній основі та витрати на проживання у гуртожитку за місцем знаходження навчального закладу (денна форма навчання).

Натомість навчання у навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат із батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні положень ст.185 СК України. Вказаний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі №569/6838/15-ц, від 10 жовтня 2019 року в справі №638/13860/16-ц, від 16 жовтня 2019 року в справі №219/1766/18, від 26 серпня 2020 року в справі 336/1488/19.

Отже витрати, які ОСОБА_3 понесла та просить стягнути з відповідача, не є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, в розумінні СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами), в тому числі на навчання та проживання дитини.

При таких обставинах, враховуючи те, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині необхідно відмовити.

Що стосується стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2021 року (справа №595/1803/21) вирішено стягувати з боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь стягувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 23 листопада 2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів за вказаним рішеннями здійснюється Бучацьким відділом Державної виконавчої служби.

За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68337702, сформованого головним державним виконавцем Бучацького відділу ДВС 18 вересня 2023 року, при примусовому виконанні за виконавчим листом від 07.12.2021 по справі 595/1803/21, станом на 31.08.2023 стягнення аліментів нараховано 126728,12 грн, боржником сплачено 126680,00 грн, борг становить 48,12 грн.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону).

У ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

З долучених до матеріалів цивільної справи розрахунків вбачається, що сплата аліментів відповідачем здійснювалась частково.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо складених розрахунків заборгованості по аліментах.

Отже, відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання дітей. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дітей, на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Як на підставу несплати аліментів, відповідач посилається на відсутність фінансової змоги в силу свого матеріального стану, відсутність можливості працювати, оскільки здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом другої групи.

Проте, як слідує з посвідчення серії НОМЕР_6 від 24.06.2005, ОСОБА_10 , 1958 року народження, отримує пенсію по інвалідності. Посвідчення видане на термін з 05.04.2005 по 30.04.2007.

Що стосується долученої до матеріалів справи довідки до акту огляду МСЕК серії ТЕР №166543, то з тако слідує, що ОСОБА_10 встановлено ІІ групу інвалідності, дата чергового переогляду 09.04.2011.

Відтак, з огляду на вищенаведене, не знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_10 є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду й, відповідно, такий догляд за останньою здійснює відповідач ОСОБА_4 .

Окрім того, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, у зв`язку з неможливістю сплати таких у встановленому розмірі.

З долученої відповідачем довідки №363, виданої дочірнім підприємством «Благоустрій 1» 05 вересня 2023 року, слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації з 03 серпня 2022 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту опиту свідків від 05.09.2023, на даний час ніде не працює.

У свою чергу, слід зазначити, що відповідач перебуває у працездатному віці, отже має змогу працювати, отримувати дохід та надавати достатню матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Будь-які дані про незадовільний стан здоров`я відповідача в матеріалах справи відсутні, як і відсутні дані про наявність у платника аліментів інших осіб, які перебувають на його утриманні. Крім того, суд критично ставиться до посилань сторони відповідача про відсутність у нього доходу, з огляду на те, що таким не доведено неможливість працювати та утримувати спільних із позивачем дітей.

Інші доводи відповідача та його представника не спростовують його вини у несплаті аліментів, та, як наслідок, виникненні заборгованості у зв`язку з їх несплатою.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19, повинні бути враховані при застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі.

З поданих представником позивача квитанцій вбачається, що відповідачем вносились платежі зі сплати аліментів наступним чином: 28 січня 2022 року в сумі 4000 грн; 04 лютого 2022 року в сумі 4000 грн.; 19 березня 2022 року в сумі 4000 грн; 15 квітня 2022 року в сумі 4000 грн; 01 серпня 2022 року в сумі 18000 грн; 01 вересня 2022 року в сумі 21400 грн; 11 лютого 2023 року в сумі 4000 грн; 20 липня 2023 року в сумі 25000 грн; 27 липня 2023 року в сумі 36000 грн; 28 липня 2023 року в сумі 400 грн.

Перевіряючи наданий представником позивача розрахунок щодо розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд самостійно здійснив розрахунок за вищевказаною формулою.

Листопад 2021: сума аліментів, яка підлягає сплаті 1589,12 грн (01.12.21 28.01.22) 58 днів прострочення; розрахунок: 1589,12* 58 * 1% = 921,68 грн.

Грудень 2021: 5959,00 грн 2410,88 грн (01.01.2022 28.01.2022) 27 днів; 3548,12 грн (01.01.2022 04.02.2022) 34 дні; розрахунок: 2410,88 * 27 * 1% = 650,94 грн; 3548,12 * 34* 1% = 1206,36 грн.

Січень 2022: 5959,00 грн 451,88 грн (01.02.2022 04.02.2022) 3 дні; 4000 грн (01.02.2022 19.03.20220) 46 днів; 1507,12 грн (01.02.2022 15.04.2022) 73 дні; розрахунок: 451,88 * 3 *1% = 13,55 грн; 4000 * 46 * 1% = 1840 грн; 1507,12 * 73 * 1 % = 1100,20 грн.

Лютий 2022: 2492,88 грн (01.03.2022 15.04.2022) 45 днів; 3466,12 (01.03.2022 01.08.2022) 153 дні; розрахунок: 2492,88 * 45 * 1% = 1121,80 грн; 3466,12 * 153 * 1% = 5303,16 грн.

Березень 2022: 5959,00 грн (01.04.2022 01.08.2022) 122 дні; розрахунок: 5959,00 * 122 * 1% = 7269,98 грн.

Квітень 2022: 5959,00 грн (01.05.2022 01.08.2022) 92 дні; розрахунок: 5959,00 * 92 * 1% = 5482,28 грн.

Травень 2022: 5959,00 грн. 2885,88 грн (01.06.2022 01.08.2022) 61 день; 3073,12 грн (01.06.2022 01.09.2022) 92 дні; розрахунок: 2885.88 * 61 * 1% = 1760,39 грн; 3073,12 * 92 * 1% = 2827,27 грн.

Червень 2022: 5959,00 грн (01.07.2022 01.09.2022) 62 дні; 5959,00 * 62 * 1% = 3694,58 грн.

Липень 2022: 5959,00 грн (01.08.2022 01.09.2022) 31 день; розрахунок: 5959,00 * 31 * 1% = 1847,29 грн.

Серпень 2022: заборгованість відсутня.

Вересень 2022: переплата в розмірі 449,88 грн; 4000 грн (01.10.2022 11.02.2023) 133 дні; 1509,12 грн (01.10.2022 20.07.2023) 292 дні; розрахунок: 4000 * 133 * 1% = 5320,00 грн, 1509,12 * 292 * 1% = 4406,63 грн.

Жовтень 2022: 5959,00 грн (01.11.2022 20.07.2023) 261 день: розрахунок: 5959,00 * 261 * 1% = 15552,99 грн.

Листопад 2022: 5959,00 грн (01.12.2022 20.07.2023) 231 день; розрахунок: 5959,00 * 231 * 1% = 13765,29 грн.

Грудень 2022: 5959,00 грн (01.01.2023 20.07.2023) 200 днів; розрахунок: 5959,00 * 200 * 1% = 11918,00 грн.

Січень 2023: 5959,00 грн 5613,90 грн (01.02.2023 20.07.2023) 169 днів; 345,10 (01.02.2023 27.07.2023) 176 днів; розрахунок: 5613,90 * 169 * 1% = 9487,49 грн, 345,00 * 176 * 1% = 607,2 грн.

Лютий 2023: 5959,00 грн (01.03.2023 27.07.2023) 148 днів; розрахунок: 5959,00 * 148 * 1% = 8819,32 грн.

Березень 2023: 5959,00 грн (01.04.2023 27.07.2023) 117 днів; розрахунок: 5959,00 * 117 * 1% = 6972,03 грн.

Квітень 2023: 5959,00 грн (01.05.2023 27.07.2023) 87 днів; розрахунок: 5959,00 * 87 * 1% = 5184,33 грн.

Травень 2023: 5959,00 грн (01.06.2023 27.07.2023) 56 днів; розрахунок: 5959,00 * 56 * 1% = 3337,04 грн.

Червень 2023: 5959,00 грн (01.07.2023 27.07.2023) 26 днів; розрахунок: 5959,00 * 26 * 1% = 1549,34 грн.

Загальна сума пені становить 83225 (вісімдесят три тисячі двічті двадцять п`ять) грн 19 коп.

Представник відповідача під час дослідження письмових дказів вказав на те, що копії документів, які долучені до позовної заяви представником позивача, зокрема, квитанції про сплати відповідачем боргу, засвідчені з порушенням вимог, оскільки у представника позивача немає та не могло бути оригіналів таких квитанцій.

Проте, суд зауважує, що порушений порядок посвідчення копій документів, які надані представником позивача, не тягне за собою визнання даних доказів недопустимими. Більше того, оригінали вище перелічених квитанцій знаходяться у відповідача, про що зазначив і сам представник відповідача в судовому засіданні та зміст таких стороною відповідача не заперечувався.

З огляду на досліджені в судовому засідані докази та наведені вище обставини, підстави для закриття провадження у справи в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з підстав відсутності предмета спору відсутні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення неустойки (пені) за просточення сплати аліментів в розмірі 83225 (вісімдесят три тисячі двісті двадцять п`ять) грн 19 коп.

Оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 211, 258-259, 263-265, 268, 273,352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за судовим наказом Бучацького районного суду Тернопільської області №595/1803/21 від 07 грудня 2021 року, в розмірі 83225 грн 19 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в сумі 1073 (одної тисячі сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: І. І. Тхорик