Справа № 466/4038/23
Провадження № 2/466/1438/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Лелик О.М.,

справа №466/4038/23,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.04.2023 адвокат Проданець Наталія Вікторівна в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500 000 гривень відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , керуючись корисливим мотивом, маючи спільний з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) умисел на незаконне збагачення, спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 14:20 год. по 17:00 год., перебуваючи біля в`їзду пункту пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області за попередньою змовою, вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 3 000 гривень, за безперешкодне здійснення перевезення по території України, 6-ти пасажирів, що перетнули державний кордон України.

30 травня 2020 року близько 14:20 год. потерпілий ОСОБА_1 приїхав на своєму власному транспортному засобі автомобілі марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , до в`їзду пункту пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області, з метою здійснення перевезення пасажирів по території України, що перетнули державний кордон України. В цей період часу під час посадки пасажирів в транспортний засіб «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) за попередньою змовою, з ОСОБА_3 , діючи згідно спільно розробленого плану, з відома ОСОБА_4 підійшли до транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 , та в грубій формі з нецензурною лексикою та погрозами застосування насильства до останнього, почали висловлювати претензію, з приводу перебування потерпілого ОСОБА_1 на своєму транспортному засобі «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , неподалік в`їзду в пункт пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області, та здійснення посадки ним пасажирів для подальшого перевезення по території України.

В подальшому, цього ж дня ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) продовжуючи свої злочинні дії, повторно підійшли до транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 та продовжили висловлювати претензію, з приводу перебування потерпілого ОСОБА_1 на його транспортному засобі марки «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_2 , неподалік в`їзду в пункт пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області та здійснення посадки ним пасажирів для подальшого перевезення по території України, в ході чого ОСОБА_2 наніс по тілу потерпілого ОСОБА_1 три удари руками та ногами, а саме: два удари правою рукою в ліве плече та грудну клітку потерпілого, один удар ногою в ділянку лівої ноги потерпілого ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців на грудях зліва, синців на стегні зліва, синців та саден на лівому плечі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) в свою чергу почали шарпати потерпілого ОСОБА_1 за верхній одяг та насильно витягувати його з транспортного засобу. В цей час, ОСОБА_2 висловив вимогу потерпілому ОСОБА_1 про передачу їм грошових коштів в сумі 3000 гривень за не створення перешкод йому у здійсненні пасажирських перевезень по території України, після чого ОСОБА_2 на автомобілі марки «Лада Пріора», чорного кольору, припаркувався позаду транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , тим самим заблокувавши йому виїзд з місця стоянки. Через деякий час, приблизно о 16:30-16:40 год., ОСОБА_1 , з метою виїзду з місця стоянки, розвернув свій автомобіль та почав рухатися до виїзду, в цей час перед транспортним засобом ОСОБА_1 марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , вийшли особи чоловічої статі в кількості приблизно 6-7 чоловік, серед яких знаходилися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та заблокували виїзд ОСОБА_1 з території стоянки пункту пропуску через Державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району Львівської області.

Потерпілий ОСОБА_1 усвідомлюючи загрозу небезпеки своєму життю та здоров`ю від застосування насильства щодо нього та те, що у випадку не надання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановленим досудовим розслідуванням особам (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) грошових коштів, він не зможе виїхати з місця стоянки для здійснення перевезення пасажирів по території України, вирішив передати їм грошові кошти, які в нього вимагають. Так, ОСОБА_1 близько 16:45-17:00 год. підійшов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) та повідомив, що в нього наявні грошові кошти в сумі 2100 гривень, тоді вони сказали ОСОБА_1 підійти до ОСОБА_2 та передати йому вказані грошові кошти. Потерпілий ОСОБА_1 виконуючи вказівку, підійшов до ОСОБА_2 та передав йому грошові кошти в сумі 2100 гривень, після чого їх злочинну діяльність було припинено працівниками правоохоронних органів. У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю.

Своїми діями відповідачі заподіяли позивачу як фізичні ушкодження та страждання, так і моральну шкоду, оскільки внаслідок їх дій позивач переніс значний дискомфорт, який супроводжувався болісним відчуттям, значним емоційним стресом, що посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я. Тривалий час позивача турбувало безсоння. Також, зазначені обставини спричинили негайні зміни в його житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, страх можливого повторення подій, негативні переживання, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження гідності, що супроводжувалося постійним больовим відчуттям в частині обличчя.

Також, протиправні дії відповідачів спричинили процес розслідування кримінальної справи, процедура встановлення істини у справі тривала досить довго, оскільки відповідачі усілякими способами затягували процес розслідування, що вплинуло на психоемоційний стан позивача, оскільки протягом усього цього часу він був змушений повторно відчувати негативні переживання, пов`язані із обставинами вказаного злочину відвідувати судові засідання, надавати пояснення, згадувати подію.

Оскільки, розмір завданої моральної шкоди внаслідок вчинення злочину не відшкодовано відповідачами в добровільному порядку, тому позивач звернули до суду за захистом порушених прав.

26.06.2023 р. представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Дяків Б.З. було подано відзив на позовну заяву в якій просить позов задовольнити частково та стягнути з нього моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп., оскільки розмір позовних вимог є необґрунтований та значно перевищує розмір заподіяної шкоди доведеної вироком у кримінальній справі. Просить врахувати його особу, характер його дій, а також ненадання позивачем жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, яку він оцінив у 500 000 грн. 00 коп.

Ухвалою від 25.04.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін.

Ухвалою від 04.07.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 01.08.2023 р. відмовлено у призначенні судово-психологічної експертизи.

В судове засідання позивач та його представник адвокат Проданець Н.В., яка діє на підставі ордеру про надання правової допомоги від 20.10.2022 р. /а.с.25/ не прибули, повторно, причин не прибуття суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення смс-повідомлення про виклик в судове засідання, яке долучено до матеріалів справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог, т.я. сума моральної шкоди у розмірі 500 тис.грн. не підтверджені, також повідомили, що позивач, а потерпілий в кримінальному провадженні неодноразово зривав судові засідання, за що на нього накладося грошове стягнення. В останнє засідання не прибули, 25.09.2023 року подали на адресу суду заяву в якій просили розглядати справу у їх відсутності та без участі адвокатів.

Відповідач ОСОБА_4 заперечив щодо позовних вимог, в останнє судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення смс-повідомлення про виклик в судове засідання, яке долучено до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву ним подано не було.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини.

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11.10.2021 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 189 КК України. /12-17/.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , керуючись корисливим мотивом, маючи спільний з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) умисел на незаконне збагачення, спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 14:20 год. по 17:00 год., перебуваючи біля в`їзду пункту пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області за попередньою змовою, вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 3 000 гривень, за безперешкодне здійснення перевезення по території України, 6-ти пасажирів, що перетнули державний кордон України.

30 травня 2020 року близько 14:20 год. потерпілий ОСОБА_1 приїхав на своєму власному транспортному засобі автомобілі марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , до в`їзду пункту пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області, з метою здійснення перевезення пасажирів по території України, що перетнули державний кордон України. В цей період часу під час посадки пасажирів в транспортний засіб «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) за попередньою змовою, з ОСОБА_3 , діючи згідно спільно розробленого плану, з відома ОСОБА_4 підійшли до транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 , та в грубій формі з нецензурною лексикою та погрозами застосування насильства до останнього, почали висловлювати претензію, з приводу перебування потерпілого ОСОБА_1 на своєму транспортному засобі «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , неподалік в`їзду в пункт пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області, та здійснення посадки ним пасажирів для подальшого перевезення по території України.

В подальшому, цього ж дня ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) продовжуючи свої злочинні дії, повторно підійшли до транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 та продовжили висловлювати претензію, з приводу перебування потерпілого ОСОБА_1 на його транспортному засобі марки «Volkswagen Т4» д.н.з. НОМЕР_2 , неподалік в`їзду в пункт пропуску через державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району, Львівської області та здійснення посадки ним пасажирів для подальшого перевезення по території України, в ході чого ОСОБА_2 наніс по тілу потерпілого ОСОБА_1 три удари руками та ногами, а саме: два удари правою рукою в ліве плече та грудну клітку потерпілого, один удар ногою в ділянку лівої ноги потерпілого ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синців на грудях зліва, синців на стегні зліва, синців та саден на лівому плечі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) в свою чергу почали шарпати потерпілого ОСОБА_1 за верхній одяг та насильно витягувати його з транспортного засобу. В цей час, ОСОБА_2 висловив вимогу потерпілому ОСОБА_1 про передачу їм грошових коштів в сумі 3000 гривень за не створення перешкод йому у здійсненні пасажирських перевезень по території України, після чого ОСОБА_2 на автомобілі марки «Лада Пріора», чорного кольору, припаркувався позаду транспортного засобу потерпілого ОСОБА_1 марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , тим самим заблокувавши йому виїзд з місця стоянки. Через деякий час, приблизно о 16:30-16:40 год., ОСОБА_1 , з метою виїзду з місця стоянки, розвернув свій автомобіль та почав рухатися до виїзду, в цей час перед транспортним засобом ОСОБА_1 марки «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_2 , вийшли особи чоловічої статі в кількості приблизно 6-7 чоловік, серед яких знаходилися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та заблокували виїзд ОСОБА_1 з території стоянки пункту пропуску через Державний кордон України «Шегині», що в с.Шегині, Яворівського району Львівської області.

Потерпілий ОСОБА_1 усвідомлюючи загрозу небезпеки своєму життю та здоров`ю від застосування насильства щодо нього та те, що у випадку не надання ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та невстановленим досудовим розслідуванням особам (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) грошових коштів, він не зможе виїхати з місця стоянки для здійснення перевезення пасажирів по території України, вирішив передати їм грошові кошти, які в нього вимагають. Так, ОСОБА_1 близько 16:45-17:00 год. підійшов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і невстановлених досудовим розслідуванням осіб (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження) та повідомив, що в нього наявні грошові кошти в сумі 2100 гривень, тоді вони сказали ОСОБА_1 підійти до ОСОБА_2 та передати йому вказані грошові кошти. Потерпілий ОСОБА_1 виконуючи вказівку, підійшов до ОСОБА_2 та передав йому грошові кошти в сумі 2100 гривень, після чого їх злочинну діяльність було припинено працівниками правоохоронних органів. У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю.

Згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 31.05.2022 року вирок Мостиського районного суду Львівської області від 11.10.2021 р. залишено без змін /а.с.18-22/.

Отже, суд встановив, що внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні нанесли ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: в т.ч. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Так, відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Суд встановив, що внаслідок заподіяння відповідачами позивачу фізичних ушкоджень, він переніс значний дискомфорт, який супроводжувався болісним відчуттям, значним емоційним стресом, що посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачами моральної шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна та приходить до такого.

Згідно зі ст.1190 ЦК особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність; за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність таких осіб у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно вимог, ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки ситуація отримання тілесних ушкоджень в результаті подій, які відбулися 30.05.2020 року та їх наслідки стали для позивача психотравмуючими, завдали тривалих та інтенсивних негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду).

Однак, суд не може погодитись з розміром відшкодування моральної шкоди, яка була визначена позивачем, оскільки останнім не було надано достатніх належних та допустимих доказів в рахунок підтвердження розміру моральної шкоди в тому розмірі, що був заявлений позивачем у своєму позові, більш того суд вважає такий розмір суттєво завищеним.

Так, настання душевних страждань від самого факту спричинення тілесних ушкоджень під час подій, які відбулися 30.05.2020 року є очевидним і нормальним явищем, не потребує обов`язкового підтвердження матеріальними доказами.

Разом з цим, відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За таких обставин, враховуючи обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого внаслідок неправомірних дій обвинувачених, роль і ступень кожного обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та заподіянні моральної шкоди, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, з урахуванням принципу індивідуалізації призначеного покарання, суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди з кожного обвинуваченого на користь потерпілого в рівних долях, що буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а тому на думку суду найбільш об`єктивним та таким, що може компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду та яку необхідно стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 становить 25 000 грн. 00 коп. з кожного.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 25 000 (двадцять пять тисяч гривень 00 коп.) відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягунути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в доход держави судовий збір у розмірі 984,70 гривень з кожного.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення складений 05.10.2023.

Суддя П. С. Невойт