РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

18 травня 2023 року представник ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просив стягнути з відповідача на користь товариства 29210,20 грн. за надані послуги з управління багатоквартирним будинком та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно з протоколом зборів №02-2019 від 12 грудня 2019 року позивача обрано управителем співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01 січня 2020 року по 01 січня 2023 року позивач був уповноважений надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладення договорів з суб`єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачам послуги, а тому має право вимагати від споживачів оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, виконавцем яких є позивач, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги.

З метою забезпечення житлово-комунальними послугами мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач, як управитель, укладав відповідні договори з постачальниками послуг, а саме:

- договір від 28 січня 2020 року №18/ЦОК12/11/1/10888 про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на підставі заяви-приєднання з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»;

- договір від 24 вересня 2020 року №709004/П про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) з ТОВ «ПРОФПЕРЕРОБКА»;

- договір від 01 січня 2020 року №19-71-О на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів з ТОВ «СЕРВІСЛІФТ УКРАЇНА»;

- договір від 01 лютого 2020 року №0220-04 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж (сантехнічного, електротехнічного та теплотехнічного обладнання) з ТОВ «ММТ ПЛЮС».

З початку обслуговування та до 08 листопада 2022 року відповідач був власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач оплату за житлово-комунальні послуги не здійснював, фактично користуючись ними, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 29210,20 грн. основного боргу.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.05.2023 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №02-2019 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 від 12 грудня 2019 року, обрано управителем будинку ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка».

Того ж дня між ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_2 , укладено колективний договір №1 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління за встановленою Договором ціною, а також відшкодувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням будинком, у разі, коли управитель отримав на такі витрати згоду співвласників.

За умовами п.п. 2.2.3 Договору, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.

Згідно з розділом 5 Договору, ціна послуги з управління становить 9,82 грн. з ПДВ на місяць за 1 кв.м. загальної житлової площі житлового приміщення вище першого поверху та 7,91 грн. з ПДВ на місяць за 1 кв.м. загальної житлової площі житлового приміщення нижче другого поверху у будинку та включає: 1) витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку; 2) винагороду управителю. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником на розрахунковий рахунок управителя не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Послуги за цим договором оплачуються власником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок управителя.

З метою надання житлово-комунальних послуг в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивач, як управитель, укладав відповідні договори з постачальниками послуг, а саме:

- договір від 28 січня 2020 року №18/ЦОК12/11/1/10888 про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на підставі заяви-приєднання з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»;

- договір від 24 вересня 2020 року №709004/П про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) з ТОВ «ПРОФПЕРЕРОБКА»;

- договір від 01 січня 2020 року №19-71-О на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів з ТОВ «СЕРВІСЛІФТ УКРАЇНА»;

- договір від 01 лютого 2020 року №0220-04 про надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж (сантехнічного, електротехнічного та теплотехнічного обладнання) з ТОВ «ММТ ПЛЮС».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №326056700 від 16 березня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 у період з 29 березня 2012 року по 07 листопада 2022 року був власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. за реєстровим №476.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Споживач (власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносить оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань обов`язок щодо сплати житлово-комунальних послуг не виконує належним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі №7 по о/рахунку №14а-7 станом на 08 листопада 2022 року у розмірі 29210,20 грн., що підтверджено Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01 січня 2019 року по 08 листопада 2022 року та розрахунком заборгованості.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не надано належних доказів на спростовування факту надання йому житлово-комунальних послуг ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка», або ж надання послуг іншою особою у заявлений період. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості, а також розрахунку наявної заборгованості за несвоєчасну оплату послуг, або ж доказів на погашення заборгованості у вищевказаному розмірі, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 29210,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 5000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України ).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано: копію договору №05/05-ІО про надання правової допомоги, укладеного 05 травня 2023 року між ТОВ «Керуюча компанія «Комуналка» та ФОП ОСОБА_3 ; копію звіту про надання правової допомоги від 08 травня 2023 року згідно з Договором про надання правової допомоги від 05 травня 2023 року №05/05-ІО; копію Акту надання послуг №01-08/05-Ю від 08 травня 2023 року на суму 6000,00 грн.; копію платіжної інструкції №658 від 17 травня 2023 року на суму 6000,00 грн. як оплата послуг згідно Акту від 08 травня 2023 року по договору №05/05-Ю від 05 травня 2023 року.

За інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України, ОСОБА_3 є діючим адвокатом та обліковується у Раді адвокатів Київської області.

Суд враховуючи складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах позивача, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000,00 грн. так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 11, 16, 525, 526, 628, 630 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 274-278, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Комуналка» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Освіти, буд. 14-а, прим. 174) заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 08 листопада 2022 року в розмірі 29210 (двадцять дев`ять тисяч двісті десять) гривень 20 коп., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір