Провадження № 2-о/761/40/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

за участю секретаря: Панчоха Д.А.,

присяжних: Копилов С.В.,

Сябро О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

31.08.2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О. своєю ухвалою відкрив провадження по справі та призначив судове засідання.

06.12.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. призначено по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки судово - психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

24.07.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання, призначене на 07.09.2023 заявник не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

В судове засідання, призначене на 31.10.2023 заявник не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Суд, дослідивши вказану заяву, матеріали заяви, дійшов до наступного висновку.

Як зазначено частиною 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі "Осман проти Сполученого королівства" та від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача (заявника) про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки заявника до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки заявника до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки заявника, суд залишає заяву без розгляду.

Крім того, як зазначено в Постанові Верховного суду у справі № 465/6555/16-ц від 28.10.2021 повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Зазначена норма дисциплінує заявника як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи, однак заявник не скористався таким своїм правом та не подав вказаної заяви до суду.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі №756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Разом з тим, заявник, відповідно до приписів ст.212 ЦПК України, має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Своїм правом участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду заявник також не скористався

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без розгляду, через систематичну неявку заявника в судові засідання, заявник про причини неявки суд не повідомив та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.223, 259, 260, 294, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя:

Присяжні: