РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путря Д.В.

представника позивача: ОСОБА_4

та відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

Встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва даним позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Подальше існування шлюбу неможливе. З травня 2023 р. разом не проживають. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. Між тим, відповідач дитину не утримує, матеріальної допомоги не надає.

Тому, позивач просила суд розірвати шлюб, що укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.12.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №2322.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Доказів примирення стороною відповідача надано не було.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони не підтримують сімейні стосунки, сім`я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позовну заяву в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів варто зазначити наступне.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі - частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, приписи ст. 180 СК України, вказаний розмір аліментів на теперішній час є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі - 1073 грн. 60 коп. та на користь держави судовий збір в розмірі - 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 104, 110, 112, 114, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 82, 141, 211, 223, 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Вирішив :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17.12.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис №2322, - розірвати.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі - частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі - 1073 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 14.11.2023 р.

Суддя: А.А.Осаулов