Провадження № 2/229/745/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко Л. В., за участю секретаря судового засідання Шипілової Г. І., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Позняк І. С., яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ДН № 001071 від 14.12.2020, в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна і просить суд ухвалити рішення, яким: 1) визнати спільною сумісною власністю подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний згідно з договором купівлі - продажу від 01.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кінайчук М. А.; 2) визнати спільною сумісною власністю подружжя на автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року; 3) визнати спільною сумісною власністю подружжя на автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року; 4) провести поділ спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , а право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; передати у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року; 6) передати у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 14 березня 2002 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, на припинення якого 29.12.2020 року нею було подано заяву до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

У період шлюбу за спільні кошти сторонами був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року, також автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року. Право власності на зазначені автомобілі зареєстровано за відповідачем.

Зазначене майно позивачкою було залишено після припинення фактичних шлюбних відносин. Всі оригінали документів стосовно придбаного сторонами майна залишилися у спільній квартирі до якої позивачка після розлучення не має доступу.

Відповідач фактично одноосібно користується спірним майном та перешкоджає позивачці доступу до нього. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто.

Вважає, що вказане майно є спільним майном подружжя і підлягає поділу.

Кожна окрема одиниця спільної сумісної власності сторін є неподільною річчю сама по собі. Також не можливо надалі встановити порядок користування сторонами по справі зазначеним майном. Тому, враховуючи інтереси сторін, позив вважає доцільним здійснити поділ майна виходячи з його вартості.

Враховуючи, що відповідач систематично перетинає кордон України та має можливість здійснити продаж спільної сумісної власності, позивач була змушена звернутися до суду з заявою про заборону виїзду за кордон України та забороною відчуження.

Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 01.02.2021 року забезпечив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна шляхом заборони відчуження автомобіля марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, та автомобіля марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , білого кольору, які зареєстровані за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до прийняття рішення по вказаній цивільній справі.

Артемівським міськрайонним судом ухвалою від 12.02.2021 року прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче засідання у справі.

29.03.2021 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив, в якому він просить суд частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м, який розташований в АДРЕСА_1 , який придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2007 року та засвідченого приватним нотаріусом Кінайчук М. А. та провести поділ, визнавши за сторонами по 1/2 частині даний будинок. В іншій частині просить відмовити. Транспортні засоби: SKODA OCTAVIA 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору, та RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , білого кольору, придбані відповідно 09.10.2020 року та 22.08.2020 року, вже коли подружжя не вело спільного господарства починаючи з червня 2020 року, а тому ОСОБА_2 вважає, що вони придбані за власні його кошти. Підтвердженням того, що позивач і відповідач з червня 2020 року не мешкали та не вели спільного господарства є заява ОСОБА_1 , позивачки по справі в іншій справі № 219/12161/20, провадження № 2/219/1030/2021 за її позовною заявою про розірвання шлюбу від 29.12.2020 року. По даному провадженню вже прийняте рішення від 02.03.2021 року, відповідно до якого шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (суддя Медінцева Н. М.). Транспортний засіб SKODA OCTAVIA 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року на теперішній час не належить відповідачу по справі, оскільки 05.01.2021 року був проданий третій особі і не може бути предметом спору у справі (арк. с. 48).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2021 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів. Витребувано з Бахмутської державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби в Донецькій області відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , за період з червня 2020 року по квітень 2021 року.

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про витребування доказів. Витребувано з Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області таку інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів:

- відомості про нового власника автомобіля SKODA OCTAVIA, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, білого кольору, якому 05.01.2021 був проданий зазначений транспортний засіб ОСОБА_2 ;

- на підставі яких документів був здійснений продаж вказаного автомобіля попереднім його власником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- про новий закріплений номерний знак автомобіля SKODA OCTAVIA, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, білого кольору.

Ухвалою від 24.05.2021 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. За клопотанням представника позивача ОСОБА_3 у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено питання: - якою є ринкова вартість колісного транспортного засобу RENAULT TRAFIK, номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, та його складових у випадку відчуження. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

10.11.2021 на адресу суду з Донецького відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3243 у зв`язку з ненаданням відповідачем об`єкта дослідження для експертизи.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2021 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання.

Артемівський міськрайонний суд Донецької області ухвалою від 17.11.2021 року призначив судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: - якою є ринкова вартість колісного транспортного засобу RENAULT TRAFIK, номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, та його складових у випадку відчуження. З метою об`єктивного проведення судової автотоварознавчої експертизи зобов`язано відповідача ОСОБА_2 на запит експерта (за його першою вимогою) надати для огляду експерту автомобіль марки RENAULT TRAFIK, номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, білого кольору. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. На теперішній час Указом Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено, військовий час триває на час ухвалення рішення.

Відповідно до Розпорядження Верховного Суду від 21.10.2022 року № 61 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області на Дружківський міський суд Донецької області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 03.02.2023 справу передано в провадження судді Шевченко Л.В.

01.03.2023 на адресу суду з Донецького відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3243 у зв`язку з ненаданням відповідачем об`єкта дослідження.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13.03.2023 року провадження по справі поновлено та призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Подав заяву про те, що не погоджується з вимогами позивачки в частині поділу транспортних засобів. На його думку відсутній предмект спору, оскільки один автомобіль продано, другий пошкоджено і до нього відсутній доступ.

Розглянувши подані сторонами докази в їх сукупності з точки зору допустимості, належності, об`єктивності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 підтверджується факт укладення 14 березня 2002 року шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 14.03.2002 року зроблено запис за № 258. ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (арк. с. 8).

Згідно данним, вказаним у рішенні по справі 219/12161/20 сторони від шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄРСР № НОМЕР_9 ).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2021 року у справі № 219/12161/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 02.04.2021.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.06.2007 року ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 18909623), який розташований на земельній ділянці, площею 0,0621 га. Продаж вчинено за 51 378 грн. Загальна вартість будинку згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданим 18.05.2007 року Горлівським БТІ за № 14607624 становить 51 378 грн (арк. с. 12).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» № 15491543 від 06.08.2007, зареєстрованого в Книзі № 241, вбачається, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 3422 від 01.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Кінащук М. А. на праві приватної власності (арк. с. 13).

Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору та автомобіля марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору (арк с. 10)

Судом установлено, що за договором купівлі-продажу 1442/2021/2372737 транспортного засобу від 05.01.2021 ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_10 транспортний засіб SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, білого кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований за продавцем 09.10.2020 року підрозділом ТСЦ 1442. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 341200 грн (арк. с. 52). Отже, в період шлюбу відповідач придбав цей транспортний засіб і майже через три місяці продав його.

18.05.2021 року до суду надійшов лист Головного управління ДПС у Донецькій області на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2021 про відсутність відомостей про отримані доходи ОСОБА_2 за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 (арк. с. 70).

19.05.2021 року на виконання ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2021 надійшла інформація Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області про перереєстрацію 05.01.2021 року транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , новий номерний знак НОМЕР_11 , на нового власника ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 14442/2021/2372737 від 05.01.2021, укладеному в ТСЦ № 1442 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області (арк. с. 72-73).

За повідомленням адміністратора ГСЦ МВС 1442 ОСОБА_11 у зв`язку з перереєстрацією даного транспортного засобу на іншу особу 05.01.2021 обмеження (заборона відчуження) на останній не накладено (арк.с.40).

09.10.2023 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій вказав, що в процесі розгляду цивільної справи була призначена експертиза про встановлення вартості транспортних засобів. У встановлений термін експертом один із транспортних засобів не був наданий у зв`язку знаходженням його в іншому місті, місті Горлівка у неробочому стані. Про ці події експерт був повідомлений, ним була визначена інша дата. Після початку військової операції та введення в країні воєнного стану транспортний засіб так і знаходиться в окупованому місті Горлівка. Доля транспортного засобу відповідачу не відома. Транспортний засіб SKODA OCTAVIA був пошкоджений в місті Бахмут і залишився там, оскільки автомобілем не було можливості пересуватися. З позовними вимогами ОСОБА_1 не згоден у повному обсязі у зв`язку з відсутністю предмету спору, а саме транспортних засобів.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовідносини, що склалися між сторонами, стосуються поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23, 24 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК Українитастаттею 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири та транспортні засоби тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Указаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22).

Також правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), визначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

При вирішенні питання щодо позовних вимог в частині: передати у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року, суд враховує таке.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 369 ЦК України встановлено, що згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до частини третьої статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

На час вчинення продажу транспортного засобу відповідачем, а саме 05.01.2021, яке просить передати собі у власності позивачка, нотаріального посвідчення таких договорів не вимагалося.

Втім суд зважає, що пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України в разі вчинення одним зі співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 травня 2019 року у справі № 463/4023/16-ц та від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим умовам.

В разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першоюстатті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний згідно з договором купівлі - продажу від 01.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кінайчук М. А.; поділу спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо поділу транспортних засобів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що транспортні засоби SKODA OCTAVIA 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , білого кольору, та RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , білого кольору, придбані відповідно 09.10.2020 року та 22.08.2020 року, вже коли подружжя не вело спільного господарства починаючи з червня 2020 року, а тому він вважає, що вони придбані за власні його кошти. Підтвердженням того, що позивач і відповідач з червня 2020 року не мешкали та не вели спільного господарства, на його думку, є заява ОСОБА_1 у справі про розірвання шлюбу від 29.12.2020 року.

В свою чергу, на запит суду надійшов лист Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.05.2021 № К14907/6/05-99-12-03-16, в якому повідомляється про відсутність у Державному реєстрі фізичних-осіб платників податків відомостей про отримані доходи ОСОБА_2 за період з 01.04.2020 по 31.12.2020 (арк.с.70). Відповідач не спростував ствердження позивачки про те, що транспортні засоби є спільним майном подружжя. Матеріали справи не містять доказів, що автомобіль придбано за його особисті кошти, за договорами позики тощо.

Суд не виключає можливість придбання вказаних транспортних засобів з урахуванням коштів, отриманих у спадщину позивачкою. Позивач надала суду копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2019, відповідно до якого спадщина, яка складається з неодержаної за життя спадкодавця ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , в загальній сумі 150926,39 грн., успадкувала ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою померлого (арк.с.76).

Відповідачем не доведено, що кошти від продажу автомобіля SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року, використано ним в інтересах сім`ї, оскільки він сам у відзив на позовну заяву підтверджує, що придбавав і продавав автомобіль без повідомлення та узгодження з позивачкою, хоч і перебував ще у шлюбі з нею.

Суд також уважає, що надіслані відповідачем докази пошкодження автомобіля SKODA OCTAVIA не можуть слугувати доказами у справі, оскільки на фото від 11.09.2022 не вбачається державного номеру (арк. с. 152-156). До того ж, даний транспортний засіб продано іншій особі.

Оскільки відповідачем суду не доведено належними доказами джерело доходів на придбання транспортних засобів, не доведено, що отримані від продажу грошові кошти було використано в інтересах сім`ї, тому вказані транспортні засоби мають визнані судом спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 .

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 червня 2023 року у справі № 344/7436/19 (провадження № 61-387 св 23) звернуто увагу на те, що суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).

У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію. До подібних правових висновків дійшов Верхоіний Суд у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) вказує на таке: «За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Вимоги про визнання за позивачем та відповідачем права власності на автомобілі і стягнення на користь позивачки відповідної грошової компенсації треба розглядати як вимогу про поділ цієї неподільної речі шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього компенсації замість частки позивачки у праві спільної сумісної власності на автомобіль.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20 (пункт 82)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19 (пункт 63)).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У даній справі позивачка претендує на визнання права власності на автомобіль за собою. Втім, даний автомобіль, як вже встановлено судом продано іншій особі. Також, позивачка просить визнати право власності на інший автомобіль RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року за відповідачем, тобто не порушує питання про стягнення вартості цього автомобіля на свою користь.

Стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації за проданий автомобіль SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року, який є спільною власністю подружжя, не буде надмірним тягарем для відповідача, оскільки ним жодним чином не доведено факт витрачання коштів від продажу автомобіля задля інтересів сім`ї, не суперечитиме принципу пропорційності та розумності, не порушуватиме баланс приватних інтересів. Суд зауважує, що не є примусовим набуттям права приватної власності стягнення з одного співвласника такого майна компенсації на користь іншого співвласника, який відмовляється від своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ, щоб врегулювати конфлікт щодо користування та розпорядження нею. Рішенням про стягнення з відповідача грошової компенсації за вказаний вище автомобіль збалансовує інтереси двох співвласників, які не дійшли згоди щодо долі неподільної речі.

Суд не приймає доводів відповідача про те, що автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, не може бути предметом спору, оскільки залишився в окупованій Горлівці з початком воєнних дій, тому що даний факт не доведений належними доказами.

Отже, позовні вимоги в частині: визнати спільною сумісною власністю подружжя на автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року; 3) визнати спільною сумісною власністю подружжя на автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року; передати у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року; 6) передати у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання спільною сумісною власністю транспортних засобів та виплати грошової компенсації позивачці в сумі 341200 грн. за автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року, а також залишення на праві приватної власності за відповідачем автомобіля марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354, 367 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати спільною сумісною власністю подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , який був придбаний згідно з договором купівлі - продажу від 01.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кінайчук М. А.

Провести поділ спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , а право спільної сумісної власності на 1/2 частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 104,9 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя на автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року.

Передати у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки RENAULT TRAFIK, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі) НОМЕР_4 , білого кольору, придбаний 22.08.2020 року.

Визнати, що у власності подружжя перебував автомобіль марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаний 09.10.2020 року, до його продажу 05.01.2021 року.

ОСОБА_2 виплатити на користь ОСОБА_1 вартість автомобіля марки SKODA OCTAVIA, хетчбек-в, номер кузова(шасі) НОМЕР_1 , 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, придбаного 09.10.2020 року, у розмірі 341200 (триста сорок одна тисяча двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 грн. на користь держави Україна.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Cуддя Л. В. Шевченко