Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6828/22
Провадження № 2-з/711/69/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Терлича В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання представника позивача адвоката Блізнєцова Євгенія Анатолійовича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа №711/6828/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В порядку забезпечення позову представником позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_3 , а саме:

-земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0348, площею 0,1191га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0150, площею 1,3554га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0065, площею 0,1136га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0015, площею 1,2665га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :01:010:0002, площею 0,2678га;

-земельну ділянку за кадастровим номером :01:010:0001, площею 0,25га;

-житловий будинок, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 218, загальною площею 81,7 кв.м.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що застосування такого процесуального заходу як арешт майна, що належить відповідачу, слугувало те, що відповідачем до суду було надано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням у складі ЗСУ на підставі ст. 251 ЦПК України. Сторона позивача вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення позову, оскільки в інакшому разі це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.

В судовому за сіданні представник позивачки ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову підтримав та просив її задовольнити, з огляду на обставини викладеній у ній. Також додатково зазначив, що відповідач своїми діями умисно затягує розгляд даної справи, а відтак намагається уникнути виконання рішення.

Представник відповідача адвокат Терлич В.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви з огляду на не співмірність розміру позовних вимог до загальної вартості майна, на яке сторона позивача просить накласти арешт. Крім того, просив врахувати, що відповідає проходить службу в ЗСУ та має стабільний заробіток, що забезпечить належне виконання майбутнього рішення суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з останнього на її користь: різницю між фактичним розміром шкоди, заподіяної внаслідок ДТП і страховою виплатою, в розмірі 328835,0 грн.; - моральну шкоду в розмірі 20 000,0 грн.; витрати на оплату авто товарознавчої експертизи в розмірі 4000,0 грн.

З метою забезпечення саме цього позову, сторона позивача просить накласти арешт на майно належне відповідачу ОСОБА_3 , а саме на: земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0348, площею 0,1191га; земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0150, площею 1,3554га; земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0065, площею 0,1136га; земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0015, площею 1,2665га; земельну ділянку за кадастровим номером :01:010:0002, площею 0,2678га; земельну ділянку за кадастровим номером :01:010:0001, площею 0,25га; житловий будинок, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 218, загальною площею 81,7 кв.м., оскільки відповідач ОСОБА_3 може здійснити відчуження належного йому майна на користь третіх осіб, з метою уникнення виконання судового рішення, у разі його ухвалення із задоволенням позовних вимог, що в свою чергу призведе до утруднення або унеможливлення виконання рішення у даній справі.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2023 року відповідачу ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності частина вказаних вище земельних ділянок та частина житлового будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований за відповідачем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер НРК 367134, р. № НОМЕР_1 , виданого 25.08.2021р., видавник: Дунаєвецька державна нотаріальна контора Хмельницької області. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218.

На сьогоднішній день існує реальна загроза відчуження відповідачем належного йому майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду (у випадку задоволення позову) або ефективний захист прав позивачки, тому, на думку суду є підстави для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту.

Разом з тим, суд враховує розмір позивних вимог заявлених позивачкою до відповідача ОСОБА_3 та враховує співмірність вказаних вимог до загального об`єму майна відповідача, на яке сторона позивача просить накласти арешт, тому підстав для накладення арешту на все майно відповідача суд не вбачає.

А тому, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви сторони позивачки про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного-процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача адвоката Блізнєцова Євгенія Анатолійовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер НРК 367134, р. №119, виданого 25.08.2021р., видавник: Дунаєвецька державна нотаріальна контора Хмельницької області.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та до Центру надання адміністративних послуг у м. Черкаси.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 16 листопада 2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко