Справа № 308/6602/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді - Дегтяренко К.С.,

при секретарі судового засідання - Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Ужгородської міської ради про припинення права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 та Ужгородської міської ради про припинення права власності.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

В обгрунтування позовної заяви зазначає наступне, позивачам належить кожній по 12/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору Дарування, посвідченого Ужгородською державною нотаріальною конторою 03.06.1965 року за №12127 та рішення народного суду м .Ужгорода від 25.01.1965 року (судова справа № ІІ-17/65). Згідно з Довідкою КП «АПБ Ужгородської міської ради» за №4 від 12.01.2022, станом на 31.12.2012 року будинок АДРЕСА_1 був зареєстрований в КП «БТІ м. Ужгорода» за:

- ОСОБА_3 - 1/28 частина житлового будинку на підставі Свідоцтва про право власності, виданого міським житловим управління 27.06.1950 р. за № 481 (згідно з рішенням міськвиконкому від 14.06.1950 року за №431).

- Ужгородським міськвиконкомом - 3/28 частини житлового будинку на підставі рішення виконкому за № 716 від 08.12.1955 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.02.2022 року за № 298666072 на майно за адресою: АДРЕСА_1 у вказаному реєстрі відомості відсутні.

Позивачі, як співвласники будинку, позбавлені будь-якої можливості використовувати його для власних потреб, вони не можуть його ані продати, ані зробити в ньому ремонт без згоди інших: співвласників. В той же час, будинок потребує невідкладного капітального ремонту, однак, інші співвласники не беруть ніякої участі в утриманні будинку, його ремонті, і не бажають використовувати нерухоме майно для господарських чи інших цілей.

Слід звернути увагу суду на те, що частки, належні відповідачам є незначними і становлять по 1/28 (0,86 кв.м) та 3/28 (2,57 кв.м.) частки, а тому виділ в натурі належних відповідачам часток є технічно неможливий. Також слід зазначити, що припинення права відповідачів на частку у майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів. По-перше, ніхто з відповідачів не проживає в даному житловому будинку. По - друге, площа, яка належить відповідачам в будинку є незначною. Вищенаведене свідчить, що обов`язкові умови для припинення права на частку мають місце в даних правовідносинах, і тому є всі правові підстави для припинення права відповідачів на частку в спільному майні. Згідно з висновком про Звіт про оцінку майна житлового будинку АДРЕСА_1 від 05.06.22 року, ринкова вартість об`єкта оцінки становить 72 000 гривень. Відповідно вартість 1/28 частини будинку становить 2580 грн., а вартість 3/38 частини 7710 гривень.Грошова компенсація відповідачам буде внесена на депозитний рахунок суду. За огляду на характер спірних відносин та на обставин, що склалися, врегулювати спір в позасудовому порядку не можливо, а тому змушені звернутись до суду та просять позов задовольнити.

Відзив на позовну заяву у строки встановлені судом не подано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 року вказана позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2023 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання 18.09.2023 року:

позивачі та їх представник не з`яивлись, подли заяву в якій зазнчаили, що простяь розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги повністю підтримують, відносно ухвалення заочного рішення не заперечують.

представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністі за наявними матеріалами справи.

відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом надіслання поштових відправлень та відповідно до п. 10 ст. 187 ЦПК України, через оголошення на офіціному веб-порталі. Відзив у встановлений судом строк, не подав. Будь яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив на позов не подано, останні в судове засідання не з`яивлись, позивач не заперечує протии заочного розгляду, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе постановити заочне рішення .

Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи:

На підставі Договору Дарування, посвідченого Ужгородською державною нотаріальною конторою 03.06.1965 року за №12127 та рішення народного суду м .Ужгорода від 25.01.1965 року (судова справа № ІІ-17/65) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить кожній по 12/28 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з Довідкою КП «АПБ Ужгородської міської ради» за №4 від 12.01.2022, станом на 31.12.2012 року будинок АДРЕСА_1 був зареєстрований в КП «БТІ м. Ужгорода» за:

- ОСОБА_3 - 1/28 частина житлового будинку на підставі Свідоцтва про право власності, виданого міським житловим управління 27.06.1950 р. за № 481 (згідно з рішенням міськвиконкому від 14.06.1950 року за №431).

- Ужгородським міськвиконкомом - 3/28 частини житлового будинку на підставі рішення виконкому за № 716 від 08.12.1955 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.02.2022 року за № 298666072 на майно за адресою: АДРЕСА_1 у вказаному реєстрі відомості відсутні.

Відпвідно до звіту про оцінку майна житлового будинку АДРЕСА_1 від 05.06.2022 року, ринкова вартість об`єкта оцінки становить 72 000 гривень. Відповідно вартість 1/28 частини будинку становить 2580 грн., а вартість 3/38 частини 7710 гривень.

Відповідачами заперечень, щодо вартості вказаного майна не висловлювалось.

06.09.2023 року позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області внесено грошові кошти в розмірі 2580 грн. у відшкодування вартості 1/28 частки майна ОСОБА_3 , а також 7710 гривень у відшкодування вартості 3/28 майна Ужгородської міської ради, що стверджується відповідними квитанціями.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Позивачі компенсували відповідачам вартість 1/28 частки та 3/28 частки у спірному майні, шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Закарпатській області

Враховуючи викладені обставини, зокрема інтереси співвласників майна, які не можуть реалізувати свої права без згоди інших співвласників, необхідність збереження майна, а також враховуючи норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позов в частині припинення права власності ОСОБА_3 на 1/28 частку та Ужгородської міської ради на 3/28 частки у спірному майні та визнання права власності на 1/8 та 3/28 частки спірного будинку за позивачами підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/28 частину у спільному частковому майні в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Припинити право власності Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на 3/28 частину у спільному частковому майні в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/56 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за кожною, яка належить ОСОБА_3 та на 3/56 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 за кожною, яка належить Виконавчому комітетту Ужгородській міській ради

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Ужгородська міська рада, (), місцезнаходження, м. Ужгород, пл.. Поштова, 3 .

Суддя К.С.Дегтяренко