Справа № 459/3069/22 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М. В.
Провадження № 22-ц/811/1370/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Псярук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Мельникович М.В. від 17 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про визнання факту неукладення кредитного договору та визнання договору застави недійсним, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про визнання факту неукладення кредитного договору та визнання договору застави недійсним відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Зазначає, що відповідач видав йому на руки примірник «Паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2402583 і переказав на рахунок позивача грошову суму. Разом з тим, договір про споживчий кредит не може бути підмінений ні заявою на отримання кредиту, ні заявою про приєднання до віртуальних, непідписаних ним і мінливих «Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», ні Паспортом споживчого кредиту, який надається до укладення кредитного договору і не є частиною майбутнього кредитного договору. Наголошує, що апелянт не підписував «Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», в які відповідач періодично вносить зміни. В «Умови та правила» відповідач постійно вносить зміни та доповнення на свій розсуд та, з огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. Звертає увагу на те, що до даного часу відповідач не надав йому проекту кредитного договору, тобто, вважає, що його між сторонами не було укладено і при цьому вищезгаданий грошовий переказ (односторонній правочин) наданням кредиту не являється. Відсутність кредитного договору нівелює забезпечувальну функцію укладеного між сторонами договору застави, оскільки відсутній предмет забезпечення. А відтак, договір застави підлягає визнанню недійсним.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. ст. 11, 15, 16, 203, 204, 215, 627, 638, 640, 1054, 1057-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 61, 64, 208, 209, 212-215, 218, 319 ЦПК України, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що 26.01.2018 позивачем була підписана заява № від 26.01.2012 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно п.2 згаданої заяви позивач погодився з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №2402583 від 26.01.2018 містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем як позичальником. Позивач, шляхом підписання даної заяви погодився з тим, що він ознайомився з кредитним договором до його укладення та згоден з усіма його умовами; примірник цієї заяви і паспорт кредиту отримав, умови отримання кредитів від ТОВ«ФК «ЦФР» - згоден на отримання роздруківки з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua. Також позивач зобов`язався виконувати кредитний договір та регулярно знайомитися з його змінами на веб-сайті. Відповідно до підписаного позивачем Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2402583 від 26.01.2018 року відповідачем погоджені умови кредитування: встановлено ліміт кредиту у розмірі 93 650, 00 грн., строк 36 місяців зі сплатою 2, 00 % початкових від суми кредиту у розмірі 1500 грн., 2, 39 % щомісячних від суми кредиту, 0, 01 % річних від суми боргу за договором. Наслідком прострочення зобов`язання є пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Як випливає з положень згаданої заяви на отримання кредиту, підписавши заяву позивач погодився з тим, що підписаний ним паспорт кредиту містить умови укладеного ним кредитного договору, а заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем як позичальником. Також, судом встановлено, що 26.01.2018 сторони уклали договір застави, для забезпечення виконання позивачем його зобов`язань за кредитним договором, а також зобов`язань з відшкодування збитків та сплати пені і неустойки, що виникають з порушення позичальником умов договору. Окрім цього, судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2021 було стягнено із позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» заборгованість за кредитним договором № від 26.01.2018 року у розмірі 87757, 16 грн., яка складається з: 75442, 62 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4, 22 грн. заборгованість за річними процентами; 12310, 32 грн. заборгованість за щомісячними процентами. У ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем не заперечується факт отримання ним кредитних коштів в сумі, вказаній в заяві на отримання кредиту. Суд виходив з того, що позивач, пред`явивши позов про визнання договору неукладеним, вказував на формальні порушення, на його думку, які мали місце з боку відповідача. Зокрема, відсутність власне кредитного договору, мінливість умов договору. Разом з тим, як встановлено судом, позивач не заперечував факту підписання заяви на отримання кредиту, паспорту кредиту. Про ці та інші положення та умови кредитування позивач був повідомлений належним чином, що підтвердив проставлянням власного підпису на вищезгаданих документах. Разом з тим, позивач не заперечував факту отримання ним кредитних коштів, що також не викликає у суду сумнівів, що сторонами був укладений договір кредиту і такий правильно розумівся позивачем. На помилку чи неправильне розуміння положень договору позивач не посилався. Відомості про те, що позивач не міг усвідомлювати своїх дій при укладенні такого договору у суду відсутні. Таким чином, між сторонами був укладений договір в письмовій формі, який містить всі істотні умови, передбачені законом для кредитних договорів, які були узгоджені сторонами. Отже, доводи позивача відносно того, що він не укладав кредитний договір спростовуються наявними у справі доказами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про визнання факту неукладення кредитного договору та визнання договору застави недійсним до задоволення не підлягають.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

11.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», у якому просив:

- визнати факт неукладення кредитного договору між ним та ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»;

- визнати недійсним договір застави від 26.0.2018, за яким він передав відповідачу в заставу належний йому автомобіль Ford Transit Connect пасажирський 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову посилався на те, що 26.01.2018 подав відповідачу заяву № про намір отримати споживчий кредит. Посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів» зазначає, що він є споживачем продукції відповідача. Для забезпечення виконання зобов`язань за майбутнім кредитним договором між сторонами 26.01.2018 було укладено договір застави, за яким позивач передав відповідачу у заставу належний йому автомобіль Ford Transit Connect пасажирський 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Окрім цього позивач, посилаючись на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про споживче кредитування» зазначає, що відповідач видав йому на руки примірник «Паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2402583 і переказав на рахунок позивача грошову суму. Разом з тим позивач вважає, що договір про споживчий кредит не може бути підмінений ні заявою на отримання кредиту, ні заявою про приєднання до віртуальних, непідписаних ним і мінливих «Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», ні Паспортом споживчого кредиту, який надається до укладення кредитного договору і не є частиною майбутнього кредитного договору. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 в провадженні № 14- 131цс19 зазначає, що не підписував «Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», в які відповідач періодично вносить зміни. Також вказує на те, що умови чи правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. В «Умови та правила» відповідач постійно вносить зміни та доповнення на свій розсуд та, з огляду на їх мінливий характер, їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил … якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. Зазначив, що кредитний договір є укладеним після його підписання сторонами, з моменту видачі грошових коштів. Також вказував на те, що до даного часу відповідач не надав йому проекту кредитного договору, тобто, вважає, що його між сторонами не було укладено і при цьому вищезгаданий грошовий переказ (односторонній правочин) наданням кредиту не являється. Відсутність кредитного договору нівелює забезпечувальну функцію укладеного між сторонами договору застави, оскільки відсутній предмет забезпечення. А відтак, договір застави підлягає визнанню недійсним. Окрім цього, позивач вважає, що договір застави містить незаконні умови, зокрема строк такого договору конкретно не визначений, позивач зазначає, що, переказавши йому грошові кошти передчасно, без укладення кредитного договору, такі дії відповідача містять ознаки нечесної підприємницької практики. Окрім того, позивач вважає обманом спонукання його відповідачем до передчасного укладення договору застави без укладення кредитного договору. Це надає можливість відповідачу шантажу позивача на своїх, вигідних відповідачу умовах з погрозою відчужити предмета застави. Позивач вважає, що оскільки кредитний договір не був укладений, забезпечення зобов`язання за (неіснуючим) кредитним договором не може бути чинним. Також не може бути чинним і забезпечення переказу грошових коштів, оскільки це є односторонній правочин, який, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 202 ЦК України, забезпеченню іншою стороною не підлягає. Відтак, просив позов задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Також статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Також правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 26.01.2018 позивачем була підписана заява № від 26.01.2012 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а. с. 6).

Згідно п.2 згаданої заяви позивач погодився з тим, що підписаний ним паспорт кредиту №2402583 від 26.01.2018 містить умови укладеного ним кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем як позичальником. Позивач, шляхом підписання даної заяви погодився з тим, що він ознайомився з кредитним договором до його укладення та згоден з усіма його умовами; примірник цієї заяви і паспорт кредиту отримав, умови отримання кредитів від ТОВ«ФК «ЦФР» згоден на отримання роздруківки з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua. Також позивач зобов`язався виконувати кредитний договір та регулярно знайомитися з його змінами на веб-сайті (а. с. 6).

Відповідно до підписаного позивачем Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2402583 від 26.01.2018 року відповідачем погоджені умови кредитування: встановлено ліміт кредиту у розмірі 93 650, 00 грн., строк 36 місяців зі сплатою 2, 00 % початкових від суми кредиту у розмірі 1500 грн., 2, 39 % щомісячних від суми кредиту, 0, 01 % річних від суми боргу за договором. Наслідком прострочення зобов`язання є пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми прострочення, за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів (а. с.11).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що підписавши заяву позивач погодився з тим, що підписаний ним паспорт кредиту містить умови укладеного ним кредитного договору, а заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем як позичальником.

26.01.2018 сторони уклали договір застави, для забезпечення виконання позивачем його зобов`язань за кредитним договором, а також зобов`язань з відшкодування збитків та сплати пені і неустойки, що виникають з порушення позичальником умов договору (а. с. 7-10).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2021 було стягнуто із позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» заборгованість за кредитним договором № від 26.01.2018 року у розмірі 87757, 16 грн., яка складається з: 75442, 62 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4, 22 грн. заборгованість за річними процентами; 12310, 32 грн. заборгованість за щомісячними процентами (а. с. 54-62).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не заперечується факт отримання ним кредитних коштів в сумі, вказаній в заяві на отримання кредиту.

Зважаючи на вказане, підписавши заяву на отримання кредиту та паспорт кредиту, позивач в повній мірі схвалив даний правочин.

Окрім цього, в судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача повідомив, що після підписання заяви та паспорту (укладення правочину) на рахунок його довірителя відповідачем були перераховані кошти в сумі 75 000,00 гривень, якими його довіритель користувався.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач, пред`явивши позов про визнання договору неукладеним, вказував на формальні порушення, на його думку, які мали місце з боку відповідача, зокрема, відсутність власне кредитного договору, мінливість умов договору, однак позивач не заперечував факту підписання заяви на отримання кредиту, паспорту кредиту, про ці та інші положення та умови кредитування позивач був повідомлений належним чином, що підтвердив проставлянням власного підпису на вищезгаданих документах.

Крім цього, позивач не заперечував факту отримання ним кредитних коштів, що також не викликає у суду сумнівів, що сторонами був укладений договір кредиту і такий правильно розумівся позивачем.

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що на помилку чи неправильне розуміння положень договору позивач не посилався, відомості про те, що позивач не міг усвідомлювати своїх дій при укладенні такого договору у суду відсутні.

Зважаючи на вказане, між сторонами був укладений договір в письмовій формі, який містить всі істотні умови, передбачені законом для кредитних договорів, які були узгоджені сторонами.

Відтак, доводи позивача відносно того, що він не укладав кредитний договір спростовуються наявними у справі доказами.

Окрім цього, судом першої інстанції правильно не взято до уваги доводи позивача щодо того, що останній не підписував «Умов отримання кредитів та інших послуг ТОВ «ФК «ЦФР», в які відповідач періодично вносить зміни та доповнення, оскільки підписуючи заяву на отримання кредиту та паспорт кредиту позивач зобов`язувався знайомитися зі змінами умов кредиту на веб-сайті відповідача, тобто мав розуміння того, що умови кредитування можуть змінюватися. Проте, прийняв такі умови, підтвердивши це своїм підписом.

Також, судом правильно враховано те, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2021, що набрало законної сили, було стягнено із позивача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Фінансових Рішень» заборгованість за кредитним договором № від 26.01.2018 року у розмірі 87757, 16 грн., яка складається з: 75442, 62 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4, 22 грн. заборгованість за річними процентами; 12310, 32 грн. заборгованість за щомісячними процентами (а.с. 54-62).

Вказаним рішенням встановлено, що між сторонами мало місце укладення 26 січня 2018 року кредитного договору та судом не взято до уваги доводи ОСОБА_1 щодо неукладення сторонами кредитного договору.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом.

Отже, зазначеним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.11.2021, що набрало законної сили та яке має преюдиційне значення, встановлено факт укладення між сторонами кредитного договору від 26.01.2018. Таке рішення позивачем оскаржене не було. Відтак, суд не вправі змінювати дане рішення суду, зокрема шляхом визнання цього ж самого договору кредиту недійсним чи неукладеним.

Позивач вважає, що відсутність кредитного договору нівелює забезпечувальну функцію укладеного між сторонами договору застави, оскільки відсутній предмет забезпечення.

Зважаючи на те, що судом установлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, такі доводи позивача не заслуговують на увагу суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що доводи позивача про те, що відповідач веде нечесну підприємницьку практику, заборона якої встановлена у ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а тому є безпідставними та необґрунтованими.

Також, позивач вважає обманом спонукання його до передчасного укладення договору застави без укладення кредитного договору, однак такі доводи позивача повністю спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, в тому числі і тим, що такий договір застави був укладений у день укладення кредитного договору. Інших підстав для визнання недійсним договору застави судом не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про визнання факту неукладення кредитного договору та визнання договору застави недійсним до задоволення не підлягають.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра