Справа № 172/1222/23
Провадження № 2/172/313/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-1: орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа-2: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітніми дітьми, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою неповнолітніх ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_1 , 2009 року народження. Вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітні сестри проживають за цією ж адресою без реєстрації місця проживання. Крім цього, з нею та сестрами у цьому ж будинку проживають цивільний чоловік позивачки ОСОБА_4 та її діти ОСОБА_5 , 2016 року народження і ОСОБА_6 , 2018 року народження. Батько позивачки та її сестер - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір ОСОБА_2 - зареєстрована за вищевказаною адресою, але місце проживання своє час від часу змінює. Останнє відоме місце проживання відповідачки - м. Грудзьондз, Куявсько-Поморське воєводство, Польща. У травні 2002 року вона залишила двох малолітніх дітей на старшу доньку (позивачку у справі), проживає окремо від них, з цього часу життям доньок та їх розвитком не цікавиться, не займається їх вихованням, не виявляє бажання спілкуватись з ними, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги, припинила телефонувати дітям. Відповідач не переймається придбанням одягу та продуктів харчування, освітою доньок, їх дозвіллям. Фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав необхідне для встановлення опіки над малолітніми сестрами позивачки, оскільки без опіки вона не може оформити державну і грошову допомогу, що полегшило б їх фінансове становище для забезпечення необхідних потреб не тільки своїм дітям, а й сестрам. Вона повністю відповідає вимогам, встановленим для опікуна, не має медичних протипоказань, має всі належні умови для проживання, спиртними напоями та наркотичними засобами не зловживає, до кримінальної відповідальності не притягувалася. На даний час активно бере участь у вихованні сестер, в тому числі, й з питань, що стосуються їх освіти. Після декретної відпустки, з вересня 2021 року вона працевлаштувалася та отримує дохід. Крім того, вона замість матері отримує соціальну допомогу дитині померлого годувальника. Також сім`єю фінансово опікується і її цивільний чоловік ОСОБА_4 , тому вважає, що сукупний дохід її родини достатній для того, щоб доглядати менших сестер та забезпечувати їх всім необхідним.

Вважає, що в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей, а також встановити піклування над дітьми, призначивши її (позивачку) піклувальником.

Ухвалою від 14.07.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі і просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву про визнання позовних вимог . ОСОБА_1 , згодна на позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2008 року народженення і ОСОБА_1 , 2009 року народження. Також повідомила, що вона з 2020 року перебуває за кордоном, у Польщі і повертатися в Україну найближчим часом не буде, її старша донька ОСОБА_1 , що є позивачкою у справі і є старшою сестрою неповнолітнім дітям, піклується про них і виховує їх.

Треті особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, рішення просять прийняти на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_3 , а 10 жовтня 2009 року - ОСОБА_1 , в свідоцтві про народження яких матір`ю записана ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Дніпропетровської області розглянута заява ОСОБА_1 від 04.04.2023 року, в якій остання просить розглянути питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_8 , 2008 року народження та ОСОБА_9 , 2009 року народження у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Зазначає, що її матір ОСОБА_2 перебуває за кордоном, не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей. В ході розгляду заяви встановлено, що діти ОСОБА_10 та ОСОБА_9 навчаються у Письменському ліцеї Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, вихованням дітей займається їх старша сестра ОСОБА_1 , з якою вони проживають, матір не цікавиться навчанням дітей у школі.

Рішенням виконкому № 60 від 24.04.2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Заявою відповідачки про визнання позовних вимог, долученої до матеріалів справи представником позивачки, підтверджений факт перебування ОСОБА_2 з 2020 року у Польщі.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, які полягають у такому: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину . Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 182 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України передбачені підстави, за якими мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час судового розгляду справи встановлено, що неповнолітні діти навчаються в Письменській ЗЗСШ І-ІІІ ступенів, виховуються в неповній сім`ї, ними опікується старша сестра ОСОБА_1 , з якою діти проживають, матір дітей перебуває з 2020 року за кордоном - у Польщі і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки в Україну вона не має наміру повертатися найближчим часом, а про дітей фактично піклується її старша донька і позивачка у справі - ОСОБА_1 .

Орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2008 року народження та ОСОБА_9 , 2009 року народження, що повністю відповідає інтересам останніх.

Окрім цього, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення піклування над її неповнолітніми сестрами та призначення її (позивачку) піклувальником неповнолітніх дітей, зважаючи на те, що батько дітей помер, а матір дітей цим рішенням позбавлена батьківських прав.

Питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 164-165, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-1: орган опіки та піклування Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа-2: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітніми дітьми - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Встановити піклування над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і призначити їх піклувальником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

4. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову до суду у сумі 2147,20 грн.

5. Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, направити до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк