Справа № 595/1486/23
Провадження № 2/595/319/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

представника позивача Моленя Р.Б.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Молень Р.Б., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором позики від 17 березня 2023 року, у розмірі 1006921 (один мільйон шість тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн 14 коп., з яких основний борг 997817,8 грн, сума 3% річних від простроченої суми 9103,34 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 17 березня 2023 року між ним та відповідачем був укладений договір позики згідно з яким позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 26644,00 доларів США, які позичальник зобов`язувався повернути до 01 квітня 2023 року. Проте, відповідач у встановлений договором строк борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання та на його неодноразові прохання в добровільному порядку відмовляється повернути вказану суму боргу. Зазначає, що враховуючи передбачений договором порядок примусового стягнення боргу, з відповідача на його користь підлягає до стягнення сума позики, перерахована по комерційному курсу АТ «ПриватБанк» станом на час формування вимоги та 3% річних у сумі 9103,34 грн за період прострочення (з 01.04.2023 по 20.07.2023), перераховані по комерційному курсу АТ «ПриватБанк». За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

04 серпня 2023 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Моленя Р.Б., про забезпечення позову. Вирішено вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №595/1486/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики. Накладено арешт шляхом заборони відчуження на: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2017 року випуску, об`єм двигуна 1968 см, дата реєстрації: 08 квітня 2023 року; автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2008 року випуску, об`єм двигуна 1896 см, дата реєстрації 15 грудня 2022 року; автомобіль марки «MAN 19.403», 1996 року випуску, об`єм двигуна 11967 см, дата реєстрації 21 лютого 2017 року.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

19 вересня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Молень Р.Б., будучи присутнім у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно договору позики, укладеного між ОСОБА_1 (позикодавець) з однієї сторони, та ОСОБА_2 (позичальник), з іншої сторони, 17 березня 2023 року, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 26 644,00 (двадцять шість тисяч шістсот сорок чотири) долари США, які позичальник зобов`язався повернути в готівковій формі у строк до 01 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 3 вищевказаного договору, гроші за цим договором надаються позичальнику в готівковій формі, в момент підписання договору позичальником цього договору. Факт отримання позичальником грошових коштів, вказаних у п.1 цього договору, підтверджується підписанням позичальником цього договору.

Пунктом 7 зазначеного вище договору позики передбачено, що в разі, коли позичальник не поверне позику повністю або частково у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому (судовому) порядку. В даному випадку, під час визначення суми вимоги (позову), позикодавець перераховує суму позики по комерційному курсу АТ «ПриватБанк», зазначеному на інтернет-сайті https://privatbank.ua/ (береться курс долара США по відношенню до гривні у колонці «Продаж») станом на день формування вимоги (позову).

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відтак, враховуючи, що фактично отримані відповідачем ОСОБА_2 кошти в добровільному порядку у встановлений договором позики строк ОСОБА_1 не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що майнові права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 17 березня 2023 року у розмірі 26644,00 долари США, що згідно перерахунку по курсу валют, висвітленого на сайті АТ КБ «ПриватБанк» станом на 20.07.2023 становить (виходячи з розрахунку 26644х37,45) 997817,8 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав.

З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 01.04.2023 по 20.07.2023 в розмірі 9103,34 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє і дотепер.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Враховуючи те, що прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем ОСОБА_2 зі сплати позики виникло у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що з відповідача не підлягають стягненню 3% річних за період з 01.04.2023 по 20.07.2023, а тому, в цій частині в позові слід відмовити.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в розмірі 997817 (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч вісімсот сімнадцять) грн 80 коп.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 березня 2023 року в сумі 997817 (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч вісімсот сімнадцять) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 9988 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн 60 коп. за подання позовної заяви до суду.

В решті заявлених вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2023 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: І. І. Тхорик