Єдиний унікальний номер судової справи 483/1220/21
Номер провадження 22-ц/812/1217/23
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Ухвала

Іменем України

13 листопада 2023 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Коломієць В.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зупинення провадження при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 , поданою його представником адвокатом Михайлюком Максимом Олександровичем, на рішення, яке ухвалено Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 21 грудня 2022 року під головуванням судді Шевиріної Т.Д., в приміщені цього ж суду о 16 год. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 кошти, отримані останнім за договорами позики від 23 жовтня 2019 року, 15 липня 2019 року, 26 липня 2019 року, 29 серпня 2019 року та 01 жовтня 2019 року у загальному розмірі 2 805 720 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2022 року задоволено частково позов ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 68 000 доларів США.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 11 804 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Михайлюка М.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення міськрайонним судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення міськрайонного суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану його представником адвокатом Михайлюком М.О., залишено без задоволення.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2022 року в частині розподілу судових витрат змінено. Компенсовано ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 945 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану його представником адвокатом Старовойтою Д.А.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 13 листопада 2023 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Маркін С.І. заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення інших цивільних справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договорів позики недійсними, які перебувають на розгляді в Центральному районному суді міста Миколаєва.

В обґрунтування клопотання представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Маркін С.І. посилався на те, що вирішити спір у даній справі неможливо до розгляду вищевказаних справ за позовом ОСОБА_3 , в яких оспорюється дійсність договорів позики від 15 липня 2019 року, 29 серпня 2019 року, 01 жовтня 2019 року та 23 жовтня 2019 року.

Вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зотікова С.Є., який заперечував проти задоволення клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркіна С.І. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Питання щодо зупинення провадження у справі врегульовано у Главі 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Так, зупинення провадження у справі - це окремий правовий інститут цивільного процесуального права, метою якого є перенесення розгляду справи в порядку, зокрема, позовного провадження по суті на інший, більш пізній термін, за визначених у законі правових підстав (ст.251 ЦПК України).

При цьому, тяганина при вирішенні цивільних справ вважається грубим порушенням цивільно-процесуального законодавства, а відповідно, є неприпустимою.

Виключенням з виписаних правил є застосування положень про зупинення провадження у справі, підставами якого слугують обставини, передбачені цивільно-процесуальним законом, зокрема п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

За ним, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

При цьому, з системного аналізу виписаного та аналізу судової практики можна зробити наступні висновки.

Необхідність в зупиненні провадження у справі за вищеназваним пунктом ст.251 ЦПК України виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Проте і в описаному випадку, зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується лише у разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду справи є оціночним поняттям. Воно повинно ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиціальне значення для даної справи, в іншій цивільній, кримінальній, адміністративній чи такій іншій справі.

Предметом розгляду у цивільній справі, яка переглядається Миколаївським апеляційним судом є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 , який звернувся до ОСОБА_3 про стягнення боргу, що виник в результаті неналежного виконання умов договорів позики.

Предметом позову у цивільних справах за №490/78/22, №490/57/22, №490/79/22 та №490/59/22, які знаходяться на розгляді у Центральному районному суді міста Миколаєва, є вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики.

Зважаючи на викладене, посилання представника відповідача на те, що у справах №490/78/22, №490/57/22, №490/79/22 та №490/59/22 оспорюється факт дійсності договорів позики, не свідчить про неможливість розгляду цієї справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України.

При цьому відповідно до положень ст.367 ЦПК України обов`язком суду апеляційної інстанції є перевірка законності та обґрунтованості прийнятого місцевим судом рішення у справі, тоді як наслідки подальшого визнання недійсним договорів позики визначені положеннями ЦК України.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року в справі за №910/3980/16.

Отже, з матеріалів справи убачається, що зібрані у даній справі докази дозволяють встановити та оцінити наявність обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги, та наявність чи відсутність підстав для стягнення боргу.

Тому у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі до розгляду інших цивільних справ.

Окрім того, зупинення провадження у даній справі призведе до порушення права позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Маркіна С.І. про зупинення провадження у даній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.251,381 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: В.В. Коломієць

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 16 листопада 2023 року