ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/743/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Києвській області, Дарницькій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту народження його баби на території, яка стала територією України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 жовтня 2023 року, справу № 753/18752/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали справи були передані судді 19 жовтня 2023 року.

3 листопада 2023 року до суду надійшла інформація з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місця проживання заявника.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини другої статті 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись із заявою про встановлення факту народження баби на території, що стала територією України, та зазначаючи, що встановлення такого факту йому потрібно для набуття громадянства України, оскільки наразі він є громадянином російської федерації, надаючи певні документи, заявник не надає доказів того, що саме без відповідного рішення суду він позбавлений можливості пройти відповідну, передбачену чинним законодавством України, процедури набуття громадянства України.

Так, заявником до заяви додано лист Дарницького відділу міграційної служби у м. Києві та Київській області про повернення без розгляду його матеріалів, в якому зазначено причини повернення таких документів. Отже, відповідним органом заявнику не було відмовлено у проходженні процедури набуття громадянства України, в тому числі з урахуванням того, що як зазначає заявник, його бабуся народилась на території, яка наразі стала територією України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до пункту 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами (далі - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону України «Про громадянство»), подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім того, як вбачається із доданих до заяви документів, рішення Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області №0971 від 10.02.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 виданої громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 . Рішенням Львівського окружного адміністративного суду залишено без задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області №0971 від 10.02.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 виданої громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 . На цей час вказане судове рішення оскаржується заявником в апеляційному порядку та остаточне рішення у справі не ухвалено.

У відповідності до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, а саме: надання доказів: про неможливість в інший порядок, окрім як за наявності рішення суду про встановлення факту народження баби заявника на території, що стала територію України, розпочати та пройти процедуру набуття громадянства України чи про те, що у заявника не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, з урахуванням долучених до заяви документів та що такі документи не приймаються до уваги (заперечуються) відповідним органом державної влади та рекомендується заявнику звернутись із відповідним позовом (заявою) до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями, 19, 185, 260, 293, 294, 315, 352 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Києвській області, Дарницькій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Шаповалова