"07" листопада 2023 р. Справа № 363/2566/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Шубочкіної Т.В., за участі секретаря Охоти Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Київської обласної державної адміністрації до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

06 листопада 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області від керівника Вишгородської окружної прокуратури до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, втому числі реєстрації (перереєстрації), пов`язані з відчуження, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :24:003:0307, яка зареєстрована за ОСОБА_1 , розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий"; вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, втому числі реєстрації (перереєстрації), пов`язані з відчуження, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельну ділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :02:102:0014, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий"; заборонити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити вирубування дерев та будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :24:003:0307, :02:102:0014, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий". Свої вимоги обґрунтовує тим, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 15.10.2008 № 766 передано безоплатно у власність земельні ділянки для ведення садівництва розташовані В садовому товаристві «Вишневий» на території Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області: ОСОБА_1 площею 0,1199 га та ОСОБА_2 площею 0,1199 га. Факт віднесення спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення ДП «Вищедубечанське лісове господарство», яке на даний час припине шляхом приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», підтверджується зведеним кадастровим планом земельних ділянок в межах Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області виготовленим державним підприємством «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» згідно з яким цi земельні ділянки повністю накладаються на землi які перебувають в постійному користуванні ДП «Ліси України» згідно державного акту на право постійного користування землею серії II-КВ № 001037 вiд 22.04.1998. На даний час спірна земельна ділянка обліковуються за цільовим призначенням як землі сільськогосподарського призначення для колективного садівництва. Прокурором позов обґрунтовується тим, що спірні земельні ділянки відведенні саме за рахунок земель лісогосподарського призначення, які не можуть перебувати в приватній власності та мають використовуватись для ведення лісового господарства. Таким чином, вирубування дерев та будівництво відповідачами будинків чи інших споруд на спiрнiй земельній ділянці та ресстрація права власності на вказані об`єкти нерухомості ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. З огляду на викладене та беручи до уваги те, що до ухвалення рішення у справі відповідачем чи іншими особами можуть бути вчинені дії щодо відчуження або передачі в користування спірної земельної ділянки, її забудови, що зробить неможливим виконання рішення суду та використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення на земельні ділянки арешту та заборони будь-яким особам проводити будівельні роботи на них.

Враховуючи норму ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується окрім іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти інші дії.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

За таких обставин, враховуючи обставини справи, та те, що спірні земельні ділянки, на які позивач просить накласти арешт є предметом цього позову, а також враховуючи, що вказаний заявником вид забезпечення позову необхідний для подальшого уникнення можливості відчуження вищевказаної земельної ділянки, та вчинення інших реєстраційних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане спірне майно та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього, який є співмірним із заявленими позовними вимогами та незастосування цього заходу може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у питанні забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього майна, зазначені обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим ніж відновлення інтересів відповідача, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Суд вважає, що застосування заявлених прокурором заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони вчиняти щодо них будь-які реєстраційні дії спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав.

При цьому, обраний прокурором вид забезпечення позову в частині накладення арешту на спірні змельні ділянки та заборони вчиняти щодо них будь-які реєстраційні дії, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися цим спірним майном та вчиняти щодо нього будь-які реєстраційні дії. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги прокурора в частині накладення арешту та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстрації (перереєстрації), пов`язані з відчуження, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельні ділянки площею 0,1199 га з кадастровими номерами :24:003:0307, :02:102:0014, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про заборону ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :24:003:0307, :02:102:0014, які розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий", слід відмовити, оскільки забезпечення позову в такий спосіб призведе до надмірного та невиправданого втручання у права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та невизначеного кола інших фізичних і юридичних осіб. Окрім того, жодних доказів щодо проведення на спірних земельних ділянках будь-яких будівельних робіт, або підготовки до таких робіт прокурором не надано.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладені арешт та заборона може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбаченихст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Вишгородської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Київської обласної державної адміністрації до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :24:003:0307, яка зареєстрована за ОСОБА_1 , розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий", та заборонити державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки, втому числі реєстрації (перереєстрації), пов`язані з відчуження, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників.

Накласти арешт на земельнуділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :02:102:0014, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , розташована за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, Сувидська сільська рада, с/т "Вишневий", та заборонити державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки, втому числі реєстрації (перереєстрації), пов`язані з відчуження, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників.

В задоволенні інших заявлених вимог відмовити.

Дана ухвала відповідно доЗакону України «Про виконавче провадження`є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач: Керівник Вишгородської окружної прокуратури (, знаходиться за адресою Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13) в інтересах держави в особі: Київської обласної державної адміністрації (, знаходиться за адресою: 01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1).

Відповідач 1: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ДП «Ліси України» (, знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9-а).

Суддя Т.В. Шубочкіна