Провадження №2-з/752/370/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву представника позивача адвоката Зарицької Юлії Леонтіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Зарицька Юлія Леонтіївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява представником позивача обґрунтована тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа №752/20954/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в загальній сумі 3000000 грн.

Відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Київського апеляційного суду від 28.09.2023 належить одноособово наступне майно, яке не зареєстровано на його ім`я:

- земельна ділянка кадастровий номер :05:092:0031, площею 0,1500 га, за адресою: АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_2 );

- будинок, загальною площею 505,3 кв.м, житловою площею 159,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31.

Відповідач ОСОБА_3 уникає з позивачем зустрічей та не повертає борг, у зв`язку з чим представник позивача вважає, що лише накладення арешту на майно відповідача може реально забезпечити виконання судового рішення.

Відповідач має багато інших боргів, внаслідок чого є велика кількість судових справ, які вирішені або перебувають у провадженні судів. У разі відчуження спірного будинку на користь інших кредиторів або реалізувавши його для погашення боргів, відповідач позбавить позивача можливості отримати грошові кошти за спірним договором позики. Також позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів у сумі 50000 грн, щомісячно.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.10.2023 було скасовано заходи забезпечення позову щодо заборони реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав на спірні земельну ділянку та житловий будинок.

Проте, право власності на спірне майно на даний час за відповідачем не зареєстровано, оскільки вказана ухвала суду не набрала законної сили, у зв`язку з чим представником позивача ставиться питання про накладення арешту на майно, яке на даний час зареєстровано за позивачем.

Представник позивача вважає, що накладення арешту на будинок, який належить відповідачу, не порушує прав інших осіб, оскільки відповідач володіє вказаним майноv одноособово та дозволить позивачу задовольнити позовні вимоги за її позовом за рахунок вказаного майна у разі задоволення позову та невиконання відповідачем своїх зобов`язань по поверненню боргу.

Просила накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 або ОСОБА_3 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав на спірне нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

В провадженні суду знаходиться справа №752/20954/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відомості про те, що ОСОБА_3 є власником земельною ділянки (кадастровий номер :05:092:0031) та будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31), в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, спірне нерухоме майно належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 . Проте відомості на підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи також відсутні.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом розгляду в даній справі є стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у загальній сумі 3000000 грн.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірні земельну ділянку (кадастровий номер :05:092:0031) та будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31), які належать ОСОБА_2 або ОСОБА_4 .

Проте відомості про належність вказаних земельної ділянки та будинку ОСОБА_4 та/або ОСОБА_2 , як власнику, в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх застосування.

Суд зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. За відсутності відомостей про власника земельної ділянки та будинку, а також їх ринкової вартості застосування заходів забезпечення позову є неможливим, оскільки суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог на відповідність видам забезпечення позову, які просить застосувати позивач, а накладення арешту на земельну ділянку та будинок може порушити права іншої особи, у випадку, якщо відповідач не є їх власником.

Крім того, наявність спору між сторонами сама по собі не свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача адвокату Зарицькій Юлії Леонтіївні у задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої в інтересах ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова