Справа № 548/2078/23
Провадження №2/548/532/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю : секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 р. у справі №548/458/16-ц, яке набрало законної сили 05.05.2016 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Як вказує позивач, на даний час змінився його сімейний стан, оскільки він одружився, а тому він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

21.09.2023 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 3 500, 00 грн., щомісячно.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 12.09.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року прийнято уточнений позов ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, подав заяву про покладення судових витрат на позивача.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.

13.10.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища та неспроможності сплачувати аліменти у враніше встановленому розмірі.

02.11.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на уточнений позов, в якому вона також заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не вказав достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно дост. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_1 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 р. у справі №548/458/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Хорольським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 20.01.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №70815933, з примусового виконання за виконавчим листом від 14.04.2016 року Хорольського районного суду Полтавської області у справі № 548/458/16-ц.

12.08.2023 року позивач створив нову сім`ю, уклавши новий шлюб, що доводиться копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 .

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, він уклав новий шлюб, а отже погіршилося його матеріальне становище; сторони - мати і батько дитини мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, до того ж відповідач працевлаштована, так як не з`являлася в судові засідання в зв`язку з відрядженнями та не надала доказів щодо додаткових витрат на дитину. Аліменти навіть в зменшеному розмірі втвердій грошовій сумі у розмірі 3 500, 00 грн. відповідають вимогам ЦПК України, так як більш ніж в 2 рази перевищують мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( 416, 50 грн.).

Тому з вищевказаних підстав аліменти підлягають зменшенню, а розмір аліментів слід визначити втвердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3 500, 00 грн.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги доведеність позовних вимог позивача, враховуючи те, що задоволення позову не суперечить закону, не порушує законних прав та інтересів дитини, суд вважає, що уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Уточненийпозов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,- задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на підставі виконавчого листа виданого 26.04.2016 року Хорольським районним судом Полтавської області у справі №548/458/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини його заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 3 500 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист виданий 26.04.2016 року Хорольським районним судом Полтавської області у справі №548/458/16-ц, про стягнення з в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016 року і до досягнення донькою повноліття, змінилися обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 08.11.2023 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна