Провадження №2/751/1622/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк Ірини Андріївни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Белова Ольга Степанівна про визнання довіреності недійсною -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 р. Новозаводським районним судом міста Чернігова отримано заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк І.А. про забезпечення позову в справі №750/13234/23 шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що не накладення арешту на майно може призвести до утруднення або і взагалі невиконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть повторно його відчужити.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи та без фіксації судового засідання технічним засобом, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.153, ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи немайновий характер спірних правовідносин, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір немайнового характеру про визнання довіреності, яку було використано при укладенні договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , недійсною.

Подаючи заяву про забезпечення позову, заявник мотивував необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованим припущенням, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідачі можуть відчужити спірну квартиру.

Суд звертає увагу, що вимоги про недійсність довіреності полягають лише у констатації цього факту, і таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню у подальшому.

Тобто, запропонований вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не є належним засобом задля усунення ризику невиконання рішення суду в цій конкретній справі, оскільки в разі задоволення позову оспорювана довіреність буде вважатися недійсною без вчинення додаткових дій для цього.

З огляду на викладене, суд вважає, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову є неспівмірними з позовними вимогами та не впливають на можливість безперешкодного виконання в майбутньому рішення суду в цій справі та не забезпечить реального та ефективного виконання можливого судового рішення (якщо його буде ухвалено на користь позивачки), оскільки таке рішення не підлягатиме примусовому виконанню, а відтак в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20, провадження № 61-17180св20, від 01 листопада 2021 року у справі № 766/22071/18, провадження № 61-7591св19., які враховані судом при постановленні судового рішення.

Разом з тим, суд роз`яснює, що відмова в забезпеченні позову не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.149-153,258-261-210 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонюк Ірини Андріївни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Белова Ольга Степанівна про визнання довіреності недійсним - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя В.Г. Павлов