Справа № 587/2811/23
Номер провадження 2/573/382/23
У Х В А Л А

13 листопада 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває вказана вище цивільна справа.

07.11.2023 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Селяніної Ю.О. про витребування з Державного архіву Сумської області інформації про народження батька позивача ОСОБА_1 та про зміну тіткою позивача ОСОБА_3 прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Його представник адвокат Селянінова Ю.О. в підготовчому судовому засіданні клопотання про витребування документів підтримала.

Представник відповідача Миколаївської селищної ради Сумського району в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 31.01.2019 у справі №127/13957/16-ц, від 15.09.2023 у справі №522/12205/21, зазначено, що за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене, оскільки ні позивач, ні його адвокат не зверталися до архіву з метою отримання необхідних документів, а також те, що суду не надано доказів, що позивач не має можливості отримати докази самостійно, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 259-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Селяніної Юлії Олександрівни про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя