Справа № 529/1134/23
Провадження № 2/529/496/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання Барлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Диканської селищної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить 1/5 частина будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 зазначає, що він є спадкоємцем вказаного нерухомого майна за законом, у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, а у самому свідоцтві про право особистої власності на жилий вказаний будинок не вірно вказано ім`я власника будинку померлої ОСОБА_5 , як ОСОБА_6 та відповідно зареєстровано право власності в БТІ саме за ОСОБА_7 , коли вірним є ОСОБА_5 . Крім того, спірне будинковолодіння відноситься до колгоспного двору і станом на 01.07.1990 головою цього колгоспного двору, була саме матір позивача - померла ОСОБА_7 , а членами цього колгоспного двору ОСОБА_1 - син голови двору, ОСОБА_2 - невістка, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 внуки голови двору. Всі вказані члени колгоспного двору мали право, згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме кожному по 1/5 частині зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на вказані обставини та на неможливість у позасудовому порядку реалізувати своє право на спірне будинковолодіння у порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_5 , та своє право як члена колгоспного двору, оскільки чинне законодавство не містить визначення такого виду майна, позивач просить встановити факт належності свідоцтва на право особистої власності виданого виконкомом Орданівської сільської ради від 25.10.1989 року саме його померлій матері ОСОБА_5 , визнати за ним право власності на 4/5 частини спірного будинковолодіння як за членом колишнього колгоспного двору та 1/5 частину на це майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явився, надав суду клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовче судове засідання також не з`явилися, на адресу суду надійшли заяви про відсутність заперечень проти задоволення позову та з проханням розглянути справу у їхню відсутність. При цьому, кожен з відповідачів відмовляються від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору.

Представник відповідача Диканської селищної ради в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду надійшло пояснення, згідно якого державний нотаріус не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідачами було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Орданівською сільською радою Диканського району Полтавської області, вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 22/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю як голові колгоспного двору, відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.10.1989 року, посвідченого Виконавчим комітетом Орданівської сільської ради народних депутатів. В свою чергу, у вказаному свідоцтві було невірно вказано ім`я спадкодавця як ОСОБА_7 , коли вірним буде ОСОБА_5 . /а.с. 11/.

Вищевказаний житловий будинок, відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор в реєстровій книзі №1 за реєстровим №12 зареєстровано право власності на голову колгоспного двору ОСОБА_7 /а.с. 18/.

З наявної у матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори від 02.06.2023 за №98/02-31 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що у наданому свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок не вірно вказано ім`я власника майна, а саме ОСОБА_7 замість вірного ОСОБА_5 , а також через відсутність оригіналу вказаного правовстановлюючого документу /а.с. 24/.

Відповідно до ряду свідоцтв про право на спадщину за законом виданих державним нотаріусом вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняв частково спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1799 га яка розташована в с. Чернещина Полтавського району Полтавської області, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2739 га, яка розташована в с. Чернещина Полтавського району Полтавської області та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0176259 виданого 27.12.1996 року /а.с. 7-10/.

Дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності померлій ОСОБА_5 свідоцтва на право особистої власності видного виконкомом Орданівської сільської ради від 25.10.1989 року, в якому не вірно вказано ім`я померлої, а саме ОСОБА_6 замість вірного ОСОБА_8 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до копії довідки Центру надання адміністративних послуг Диканської селищної ради від 06.06.2023, вбачається, що вказане вище будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01 липня 1990 року були: ОСОБА_7 - голова двору, ОСОБА_1 - син голови двору, ОСОБА_2 - невістка голови двору, ОСОБА_4 - внук голови двору та ОСОБА_3 внука голови двору /а.с. 23/.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР 1963 року володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до підпунктів а, б пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, згідно діючого на той час законодавства, всі члени вказаного вище колгоспного двору мали право на спільну власність у колгоспному дворі, а саме кожному по 1/5 частині зазначеного нерухомого майна.

Тобто, син ОСОБА_1 фактично прийняв спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_5 , оскільки фактично вступив в управління та володіння цим майном.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину спірного будинковолодіння як члену колишнього колгоспного двору, яку його син ОСОБА_1 прийняв, але за життя не оформив.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_5 /а.с. 6/.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виданого 22.12.2022 Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , в цілому складається з житлового будинку (літ. А-1), сарая (літ. В), погреба вхідного (літ. Д), гаража (літ. Е), сарая (літ. Ж) /а.с. 15-17/.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем 1/5 частини спірного будинковолодіння за законом після смерті матері ОСОБА_5 , подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк, інші спадкоємці - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від спадкового майна відмовилися на користь позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як членам колгоспного двору, кожному належить по 1/5 частині спірного будинковолодіння, які хоч і не витребували та не зареєстрували у встановленому законом порядку своє право власності, однак правомірно набули майнових прав на вказані частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору.

В той же час, позивач який скористався своїм правом позбавлений можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на фактично належну йому частку у майні колишнього колгоспного двору, оскільки чинним законодавством право власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір не передбачене.

Враховуючи те, що хоч спадкодавець ОСОБА_5 та позивач по справі правомірно набули майнових прав на свої частки і не втратили право на свою частку у майні колгоспного двору, у зв`язку із чим у позасудовому порядку позивач ОСОБА_5 не може вирішити питання прийняття спадщини та оформлення належної йому частки будинковолодіння як за членом колишнього колгоспного двору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Диканської селищної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майно колишнього колгоспного двору та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме що свідоцтво на право особистої власності видане виконкомом Орданівської сільської ради народних депутатів від 25 жовтня 1989 року, в якому невірно вказано ім`я померлої ОСОБА_6 , замість вірного ОСОБА_8 , в дійсності належить спадкодавцю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний факт встановлюється для подальшого вирішення позивачем ОСОБА_1 питання про оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), сарая (літ. В), погреба вхідного (літ. Д), гаража (літ. Е), сарая (літ. Ж), як за співвласником такого майна у праві спільної власності колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частини будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке відповідно до технічного паспорта складається з житлового будинку (літ. А-1), сарая (літ. В), погреба вхідного (літ. Д), гаража (літ. Е), сарая (літ. Ж) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, смт Диканька, вул. Незалежності, 133, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Полтавська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: пров. Стешенка, 6, м. Полтава, .

Головуючий О.С. Кириченко