Справа №639/6447/23
Провадження №2-о/639/290/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжний С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/6447/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась заявник ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 із заявою, в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованою Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_5 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Глушківка Купянського району Харківської області та допустити негайне виконання рішення.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є родичкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Глушківка Купянського району Харківської області. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті.

Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.11.2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрити окреме провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виклик та допит свідків в судовому засіданні - задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник та її представник заяву про встановлення факту смерті підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просили її задовольнити. Зазначивши, що родичка заявниці померла внаслідок похилого віку та стану здоров`я на окупованій території, а тому оформити відповідне медичне свідоцтво не мали можливості..

Представник Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справи без участі представника, та винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.11.2020 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Купянським МР ВУМВС України в Харківській області 11.10.2000 року (а.с. 6 -11).

Відповідно до копії паспорту НОМЕР_2 , виданого 22.05.1997 року Дзержинским МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 02.09.2019 року (а.с.14 - 17).

Таким чином заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкали за однією адресою однією сім`єю, отже для заявника встановлення факту смерті родички має юридичне значення.

Крім того, з акту складеного ІНФОРМАЦІЯ_1 сусідами вбачається, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 о сьомій годині ранку в будинку АДРЕСА_1 померла ОСОБА_5 після тривалої хвороби (а.с. 23).

З акту складеного ІНФОРМАЦІЯ_1 сусідами вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині ОСОБА_5 , була похована на місцевому кладовищі (а.с. 24).

Допитані в судовому засіданні, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о сьомій ранку померла їх сусідка ОСОБА_5 , яка була особою похилого віку. На момент її смерті у селищі не було представників поліції та медичних працівників, які б могли засвідчити факт смерті. В зв`язку з чим ОСОБА_5 поховали того ж дня на місцевому кладовище с. Глушківка.

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Суд зазначає, що с.Глушківка Купянського району Харківської області входила до переліку окупованих територій до 02.10.2022, на час смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією від 22.12.2022 № 309

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надані в якості доказу світлини та письмові пояснення, хоча і не є документом встановленої форми про смерть, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме у с. с. Глушківка, Куп`янського району, Харківської області, Україна, оскільки судом не встановлено іншого.

Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що за заявою ОСОБА_1 , для якої такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Глушківка, Куп`янського району, Харківської області.

Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 263-265, 273, 293, 294, 315-319, 430 ЦПК України, Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження якої є с. Реуча, Куп`янського району,Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глушківка, Куп`янського району, Харківської області, що є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 11.

Повний текст рішення складено 13.11.2023 року.

Суддя С.О. Рубіжний