Провадження № 2/385/550/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.11.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу),

встановив:

19.09.2023 Публічне акціонерне товариство "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить якому просить стягнути відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 58260,00 грн та судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Стислий виклад позиції сторін

позиція позивача

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 22.07.2022 між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ 2740441) згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 .

16.08.2022 о 19:40 год на автодорозі між с. Пальче та с. Хорлупи сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 , «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням відповідача.

01.09.2022 до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернулося ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

Оскільки цивільна-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ « НАСК « Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило за страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 70000 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2022 вина відповідача у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП вважається доведеною повністю.

13.02.2023 відповідач звернувся до позивача із заявою про розтермінування боргу перед позивачем на 12 платежів, перший платіж відповідач зобов`язувався внести до 25.02.2023. Проте здійснив його лише 09.05.2023.

Станом на 13.09.2023 від відповідача позивачем отримано лише один платіж на суму 11740 (одинадцять тисяч сімсот сорок) грн 00 коп.

Тобто сума регресної заборгованості відповідача перед позивачем станом на 13.09.2023 становить 58260,00 грн.

Відтак після проведення виплати потерпілому у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, тому звернулось з даним позовом до суду в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 58260,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд даної справи проводити за відсутності представника ПАТ "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта". Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

позиція відповідача

відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.09.2023 постановлено цивільну справу за позовом ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_1 передати за підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 справу розподілено судді Венгрину М. В.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

24.10.2023 представником позивача подано заяву про проведення судових засідань за його відсутності, в якій він зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання 15.11.2023 не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

При цьому ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Направлене на його адресу рекомендоване повідомлення на 15.11.2023 повернуте до суду з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача, згідно поданої заяви, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача, який повідомлений про розгляд справи, не є перешкодою для розгляду справи, оскільки він клопотань про відкладення розгляду справи не подавав та в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін для прийняття рішення по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом положень статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхування цивільно-правової відповідальності є обов`язковим і таке здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів самого страхувальника. Відтак, кожен власник наземного транспортного засобу з метою (зокрема) захисту саме своїх майнових інтересів зобов`язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами.

Згідно п. 1.6 ст. 1 цього Закону - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно положення пункту 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди).

Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно абз. в п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що 22.07.2022 р. між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ 2740441) згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. № 6).

16.08.2022 о 19:40 год на автодорозі між с. Пальче та с. Хорлупи мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.12.2022, яка згідно відомостей в ЄДРСР набрала законної сили 13.12.2022 ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «Musstang MT200-7» д.р.н. НОМЕР_1 визнаний винуватим у вчиненні 16.08.2022 о 19:40 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП (а.с. 8-11). Слід вказати, що така постанова, в якій встановлено вину відповідача в скоєнні ДТП та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння має преюдиційне значення для суду з питань чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню та є обов`язковими для суду по даній справі, оскільки судом вирішується питання про правові наслідки дій та бездіяльності відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.

Внаслідок ДТП автомобіль «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження згідно довідки НПУ щодо ДТП між зазначеними вище транспортними засобами (а. с. 12-13).

Згідно акту огляду транспортного засобу, автомобіль «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження що зафіксовано в фото таблиці та проведено ремонтну калькуляцію розрахунок необхідних витрат, вартість ремонту 137132,05 грн (а.с. 17-24).

Відповідно до страхового акту АТ «СГ «ТАС» № 15640/16/922 від 25.08.2022 ОСОБА_5 звернувся до АТ «СГ «ТАС» в межах страхового договору FA199206 від 21.04.2022 щодо відшкодування шкоди завданої ДТП, що сталась 16.08.2022 за участю автомобіля «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 на суму 70000,00 грн, вказано, що про факт ДТП 18.08.2023 було повідомлено ОСОБА_6 . Згідно додатку 1 розмір матеріального збитку 137132,05 грн, розмір виплати 70 %, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті 70000,00 грн (а. с. 15).

Відповідно до платіжного доручення № 285369 від 26.08.2022 ПАТ «СГ «ТАС» сплатило ОСОБА_5 за автомобіль «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 страхове відшкодування за страховим договором FA199206 від 21.04.2022 в розмірі 70000,00 грн. (а.с. 16).

30.08.2022 до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату регресного платежу страхового відшкодування звернулося ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування в розмірі 70000,00 грн. Постраждалий ПрАТ «Страхова група «ТАС», транспортний засіб «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 , винна особа ОСОБА_3 , транспортний засіб «Mustang» д.р.н. НОМЕР_3 (а.с. 14).

Платіжним доручення № 58933 від 26.12.2022 ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ПрАТ «Страхова група «ТАС» 70000,00 грн (а.с. 27).

Відповідно до страхового акту № ОВЦ-Р-22-32-80068/1 від 26.12.2022 ПАТ НАСК «ОРАНТА» затверджено страховий акт за договором страхування АТ № 2740441 від 22.07.2022, страхувальник ОСОБА_7 , автомобіль потерпілої особи «Nissan Leaf» д.р.н. НОМЕР_2 , винна особа ОСОБА_3 , сума страхового відшкодування 70000,00 грн (а.с. 25).

ПАТ «НАСК «Оранта» вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору - 20.01.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до відповідача з регресною вимогою (а.с. 28-29), на яку відповідач звернувся до ПАТ « НАСК «Оранта» з заявою про розтермінування боргу перед позивачем на 12 платежів, перший платіж відповідач зобов`язувався внести до 25.02.2023 (а.с. 30-31). Проте згідно платіжної інструкції № 142973 здійснив його лише один раз 09.05.2023 в сумі 11740,00 грн (а.с. 32).

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

За вищенаведених обставин в їх сукупності несплата майнової шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, призведе до покладення цивільно-правової відповідальності за наслідки ДТП за участю відповідача на Публічне акціонерне товариство «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», що не відповідає нормам матеріального права, а також засадам справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК України).

Таким чином, позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілому витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

За наведених обставин, позивач в порядку регресу має право вимагати від відповідача, як володільця транспортного засобу та винного в ДТП, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем, окрім частково ним погашеної суми.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, безпосередньо стосуються обставин справи та підтверджують покликання позивача на зазначені вище обставини, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Оцінюючи в цілому докази по справі, беручи до уваги наведені вище встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що майнові права позивача порушені, оскільки ним виплачено потерпілим суму страхового відшкодування і наявна підстава, передбачена ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для регресного позову позивача Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», відповідач виплачену потерпілому суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, суду не надано, а тому позов слід задовольнити повністю, і стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 58260,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 4, 12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Страхова Компанія "Оранта" (; адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 58260,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. а всього (шістдесят тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн.. 00 кп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2023.

Суддя: М. В. Венгрин

Дата документу 15.11.2023