Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3111/16-ц
Провадження № 2-п/332/37/23
Ухвала

Іменем України

10 листопада 2023 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рогозін Олексій Вікторович, про перегляд заочного рішення від 29.11.2016 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

24.08.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рогозін Олексій Вікторович, про перегляд заочного рішення від 29.11.2016 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2016 у справі № 332/3111/16-ц задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.09.2011 в розмірі 93 646,03 грн та судові витрати в розмірі 1 404,69 грн. Про існування заочного рішення суду ОСОБА_1 дізналась лише 15.08.2023 після її звернення до адвоката з метою моніторингу судових справ та виконавчих проваджень за її участю та в подальшому, безпосередньо, після ознайомлення її представника з рішенням суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Після ознайомлення з матеріалами справи виявилось, що невстановлена особа за позивача отримувала судові повістки по справі. При цьому, як вбачається з розписок на судових повістках, підпис від імені Курпіч абсолютно не збігається з її підписом на анкеті ПАТ КБ «Приватбанк» та з підписом у її паспорті. Достеменно встановити обставини проставлення підпису від імені ОСОБА_1 в 2016 році на сьогоднішній день неможливо. Наведені обставини, на думку заявника, свідчать про поважність причин неявки в судові засідання по справі.

З урахуванням викладеного, заявник ОСОБА_1 просить поновити їй строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 29.11.2016 та призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Рогозіна О.В., надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» про дату, час і місце розгляд заяви про перегляд заочного рішення повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Приписами частин 1, 4 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Копія заочного рішення суду від 29.11.2016 відповідачем ОСОБА_1 отримана не була, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься конверт з поштовим відправленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 106).

Про заочне рішення суду, зі слів відповідача ОСОБА_1 , вона дізналась лише 15.08.2023, а вже 24.08.2023 її представником адвокатом Рогозіним О.В., в суд було подано заяву про перегляд заочного рішення разом із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження того факту, що в період з 29.11.2016 (дата винесення заочного рішення) по 24.08.2023 (дата звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення) відповідачем взагалі вчинялись дії для того, щоб дізнатись про долю Кредитного договору, укладеного 07.09.2011.

З матеріалами справи адвокат Рогозін О.В. ознайомився лише 18.08.2023 (а.с. 107).

З огляду на викладене, суду взагалі не зрозуміло, які обставини стали підставами для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення майже через 7 років, адже в матеріалах справи відсутні жодні відмітки про те, що майже за 7 років з дати винесення рішення 29.11.2023 та по 24.08.2023 (дата звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення) були порушені права відповідача в рамках даної цивільної справи, оскільки в зазначений період ОСОБА_1 з матеріалами справи не ознайомлювалась, жодних клопотань та скарг від неї не надходило, інформації про виконавчі провадження та будь-які відрахування з неї на користь позивача за рішенням суду також немає.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позиція ОСОБА_1 , викладена в заяві про перегляд заочного рішення, є необґрунтованою та недоведеною.

Оскільки доводи заявника не дають підстав для скасування заочного рішення, суд доходить висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідно і про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, викладеній у постанові від 09.11.2021 в рамках справи № 214/5505/16, провадження № 14-74цс21.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в перегляді заочного рішення від 29.11.2016 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України) та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.С. Яцун