УХВАЛА

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 759/10915/19

провадження № 61-15191ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Олег Станіславович, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» (далі - АО «Ліга Справедливості»), товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» (далі - ТОВ «Ліга Справедливості») про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги та договором про відступлення права вимоги у розмірі 18 922,88 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва

від 15 червня 2022 року доповнено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн, у решті вимог заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду

від 04 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року залишено без задоволення, додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року залишено без змін, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн, в задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

24 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Олійник О. С. подав касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 04 вересня 2023 року у цивільній справі № 759/10915/19, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн змінити, стягнувши вказані судові витрати в розмірі 40 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи

від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії», № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 759/10915/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2023 року (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, справа № 759/10915/19 є малозначною в силу закону.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Натомість колегією суддів не встановлено фундаментального значення розглядуваної справи для формування єдиної правозастосовчої практики.

Незгода заявника з розміром відшкодування витрат на правничу допомогу, який визначається у кожній справі з урахуванням конкретних обставин та має бути співмірним зокрема із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та витраченим на це часом, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, не свідчить про фундаментальне значення порушених у касаційній скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики та переважно спрямований на переоцінку доказів.

Водночас встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, а наявність випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлена, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду

від 16 жовтня 2023 року з підстав передбачених пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою іншого учасника розглядуваної справи ( ОСОБА_2 ) на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року.

Засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (абзац перший підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 25 квітня 2012 року у справі № 11-рп/2012).

Відповідно до конституційної вимоги рівності перед законом і судом сторони повинні мати рівні процесуальні можливості щодо реалізації своїх прав, зокрема й щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Олег Станіславович, на додаткову постанову Київського апеляційного суду

від 04 вересня 2023 року уцивільній справі № 759/10915/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников