Справа №760/1950/20 2/760/2579/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство "СЕТАМ" про визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна та визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про право власності, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство "СЕТАМ" про визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна та просить суд:

-визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна - а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлених протоколом проведення електронних торгів 454896 від 20 грудня 2019 року та реалізованого в процедурі примусового виконання виконавчого листа №2-513/11, виданого 28 жовтня 2011 року Подільським районним судом м. Києва по виконавчому провадженню НОМЕР_5 (зведене виконавче провадження ВП НОМЕР_6).

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №2-513/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за використання кредитом та пені вирішено стягнути солідарно 1 287 206,35 грн.

22 липня 2019 року приватним виконавцем Крайчинським С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5.

Вказує, що 16 січня 2020 року дізналась з офіційного сайту «СЕТАМ» про те, що належне їй майно, а саме: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 було реалізовано на електронних торгах.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їй стало відомо, що право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва, серія та номер: 34, виданого 15.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковіна І.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50654793 від 15.01.2020, номер запису про право власності: 35039462.

Позивач вважає, що прилюдні торги з реалізацій нерухомого майна є незаконними.

Як зазначає позивач, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», жодних документів від приватного виконавця Крайчинського С.С. щодо виконавчого провадження, арешту нерухомого майна, проведення електронних торгів надіслано не було, у зв`язку з чим, її взагалі не було повідомлено про виконавчі дії проведені в межах виконавчого провадження.

Окрім того, вважає, що приватним виконавцем порушено процедуру звернення стягнення на нерухоме майно, адже в першу чергу звертається стягнення на грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. Будь-яких запитів, постанов приватного виконавця щодо наявних грошових коштів боржника, на які повинно було бути першочергово звернуто стягнення, матеріали виконавчого провадження не містять.

Також зазначає, що її не було повідомлено про результати оцінки, оскільки будь-яких результатів про визначення вартості нерухомого майна не отримувала, а тому не могла реалізувати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та висловити свої заперечення стосовно результатів оцінки, що у свою чергу порушує її права та законні інтереси.

Звіт про оцінку майна, складений без виїзду експерта на об`єкти оцінювання, без безпосереднього дослідження об`єкта оцінювання, без участі та повідомлення боржника у будь-якому випадку, на переконання позивача, не можу бути належним доказом визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Вказує, що в порушення положень Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5, повідомлення про проведення прилюдних торгів нерухомого майна не містило взагалі відомостей про встановленні обмеження, які накладені на нерухоме майно та про порядок та умови отримання майна переможцем, реквізитів та рахунків для оплати переможцю, строки оплати.

Акцентує увагу також на тому, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження, в рамках якого було реалізовано майна, на підставі виконавчого листа, пред`явленого стягувачем поза межами строків пред`явлення його до виконання, а копію постанови про відкриття виконавчого провадження позивач не отримувала.

За таких обставин, просить задовольнити позов.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020 справу передано у провадження судді Усатовій І.А.

30.01.2020 до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, з огляду на те, що з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їй стало відомо про те, що право власності на квартиру було зареєстроване за ОСОБА_2 , у зв`язку з чим виникла необхідність збільшити позовні вимоги. Тому просить суд:

-визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна - а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оформлених протоколом проведення електронних торгів 454896 від 20 грудня 2019 року та реалізованого в процедурі примусового виконання виконавчого листа №2-513/11, виданого 28 жовтня 2011 року Подільським районним судом м. Києва по виконавчому провадженню НОМЕР_5 (зведене виконавче провадження ВП НОМЕР_6);

-визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Ковіної І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50654793 від 15.01.2020, номер запису про право власності: 35039462, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності, на підставі свідоцтва, серія та номер: 34, виданого 15.01.2020 Ковіною І.В. , на нерухоме майно - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

25.03.2020 до суду від представника відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Крайчинського С.С. надійшов відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача зазначає, що з огляду на те, що саме ДП "СЕТАМ" наділено повноваженнями проводити прелюдні (електронні) торги з реалізації арештованого майна і саме дії ДП "СЕТАМ" позивач просить визнати незаконними, то саме воно повинно бути відповідачем у справі.

Посилається на відсутність будь-якого причинно-наслідкового зв`язку між начебто неповідомленням про відкриття виконавчого провадження та виникненням порушень при проведені публічних торгів арештованим майном, результати яких просить скасувати позивач. При цьому, приватним виконавцем Крайчинським С.С. 22 липня 2019 року, тобто в день відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, постанови про арешт майна та коштів боржника, були направлені приватним виконавцем за адресою: АДРЕСА_3 , яка визначена виконавчим листом Подільського районного суду, як адреса місцезнаходження боржника, про що свідчить чек поштового відправлення №619 від 22.07.2019.

Крім того, з метою перевірки наявності у боржника коштів, приватним виконавцем, у відповідності до вимог статей 26, 56 Закону України «Про виконавче провадження», до банківських установ направлено постанову про арешт коштів боржника, однак, відповідно до інформаційних довідок банківський установ, кошти на рахунках боржника відсутні. Державним виконавцем також було вчинено інші дії стосовно розшуку майна боржника та вжито вичерпний комплексу заходів для виявлення майна боржника, на яке має за виконавчим документом мало бути звернуто стягнення в першу чергу.

28.08.2019 виходом приватного виконавця за адресою АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_5 , яка перебувала у вказаній квартирі та представилася орендарем, понятих, представника стягувача АТ «УкрСиббанк» Гіль Н.В., що діяла на підставі довіреності від 03.01.2019, проведено огляд, опис та накладено арешт на майна боржника, про що винесено відповідну постанову.

29.08.2019 копії постанов про опис та арешт майна боржника, та виклик боржника до виконавця, направлені на адреси : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 .

Представник відповідача вважає, що твердження позивача про те, що боржнику стало відомо про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо неї виключно з моменту проведеної реалізації арештованого майна, є нічим іншим, як свідомою спробою введення суду в оману з метою уникнення виконання рішення суду.

Також зазначає, що приватним виконавцем у відповідності до вимог статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Приватне підприємство «Консалтингова Група «АРГО - ЕКСПЕРТ», яке має Сертифікат від 08.09.2017 за № №870/17, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 08.09.2020) для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного майна боржника. За результатами отриманих звітів Приватного підприємства «Консалтингова Група «АРГО - ЕКСПЕРТ», їх копії направлені на адресу боржника. Виходячи з вищевказаного, боржника було повідомлено про результати оцінки арештованого майна належним чином, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Щодо направлення боржнику протоколу проведення електронних торгів №454896 від 20.12.2019 року (реєстраційний номер лоту №390297), повідомляє, що даний документ не входить в перелік документів, що направляються сторонам виконавчого провадження. Натомість, відповідно вимог ч.1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Також він міститься матеріалах виконавчого провадження і завжди доступний для ознайомлення сторонами.

Про результати проведених електронних торгів свідчить також Акт про реалізацію предмета іпотеки від 08.01.2020, копія якого направлена боржнику.

Крім того, звертає увагу, що суб`єкт оціночної діяльності не має звертатися до боржника з проханням надати доступ до нерухомого майна, а оскарження звіту про оцінку майна має проводитися згідно визначеного законом порядку та не є предметом даного спору.

Зазначає, що виконавчий документ було подано приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Крайчинському Сергію Станіславовичу в межах строку пред`явлення для виконання. Виконавчий лист №2513/11, виданий 28 жовтня 2011 року Подільським районним судом міста Києва (додаток 34) таким, що не підлягає виконанню не визнавався. Постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 у передбаченому законом порядку не оскаржувалася та не є предметом даного спору.

Враховуючи вищенаведене, вважає доводи позивача безпідставними та необґрунтованими.

25.05.2020 до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ДП "СЕТАМ", в яких просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що ДП "СЕТАМ" було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - предмету іпотеки - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 за номером лоту № 390297 (уцінений лот № 379315). Торги відбулись 20.12.2019 з визначенням переможця - учасника № 11, який запропонував за лот найвищу ціну, а саме - 845002,00 грн. про що було складено протокол № 454896 , копія якого додана Позивачем до позовної заяви. Оскаржувані торги відбулись на підставі заявки приватного виконавця виконавчого округу Крайчинського Сергія Станіславовича у рамках виконавчого провадження № 60174097. Електронні торги з реалізації вищезазначеного майна відбулись відповідно до Порядку реалізаиії арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстииії України від 29.09.2016 № 2831/5. Державним підприємством "СЕТАМ" було здійснено повідомлення позивача про день та час проведення електронних торгів за лотами 379315 та 390297 листами від № 10804/17-18-19 та від 22.11.2019 № 12279/17-18-19, копії яких додаються. Уся позовна заява ґрунтується на ніби-то порушеннях, допущених приватним виконавцем, а саме: надсилання інформації про виконавче провадження, проведення оцінки майна та ін. Однак дані дії державного виконавця не стосуються Правил проведення електронних торгів, передбачених Порядком та мають самостійний спосіб оскарження у порядку, передбаченому ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень), яким позивач не скористався.

Вважає, що що позивачем не було доведено факту порушення Правил проведення електронних торгів, впливу такого порушення на результат торгів та порушення прав позивача внаслідок проведення оскаржуваних торгів.

04.11.2021 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому просить відмовити у задоволення позову, посилаючись на те, що вказані позивачем обставини не можуть бути предметом дослідження у справі про визнання недійсними прилюдних торгів, якщо вказані дії не були оскаржені у межах судового контролю за виконанням рішення суду, тобто, вчасного та належного оскарження дій чи бездіяльності виконавця у порядку та строки, передбачені ст. 449 ЦПК України та ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", та відповідного встановлення судом, що ухвалив судове рішення, виявлених порушень. Позивач, який є боржником у даному виконавчому провадженні, не звертався у порядку судового контролю за виконанням судових рішень із жодними скаргами на дії чи бездіяльність виконавця. Водночас, позивача не навів жодної підстави, передбаченої ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 215 ЦК України, які моли би свідчити про недійсність правочину, а саме договору, укладеного за результатами проведених прилюдних торгів. Зазначені у позовній заяві питання щодо пред`явлення виконавчого документу до виконання, порядок повідомлення боржника про вчинені виконавчі дії, проведення оцінки майна та визначення його вартості тощо, не є пов`язаними із безпосереднім проведенням публічних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та відповідно не можуть бути предметом судового розгляду у даній справі із предметом позову про визнання недійсними результатів прилюдних торгів.

Акцентує увагу на тому, що твердження позивача про те, що вона довідалась лише про факт продажу майна, не відповідають дійсності, оскільки, як у своєму відзиві зазначив та підтвердив відповідними доказами виконавець, позивач ще у 2019 році зверталася до нього з приводу відкритого виконавчого провадження. Окрім того, оголошення про продаж спірного нерухомого майна на прилюдних торгах було оприлюднено на офіційному сайті "Сетам" 08 жовтня 2019 року (лот 379315) та 20 листопада 2019 року (лот 390297).

Безпідставним та таким, що не відповідає дійсності, на думку відповідача, є також висновок позивача про те, що повідомлення про проведення прилюдних торгів нерухомого майна не містило взагалі відомостей про встановлені обмеження, які накладені на нерухоме майно, та про порядок та умови отримання майна переможцем, реквізитів та рахунків для оплати переможцю, строки оплати.

У контексті того, що підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними має бути обов`язкове порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, абсолютно надуманими, на думку відповідача, є посилання позивача про порушення прав та інтересів позивача саме як боржника у виконавчому провадженні, які полягають у відсутності в оголошенні відомостей про встановлені обмеження, які накладені на нерухоме майно, про порядок та умови отримання майна переможцем, реквізитів та рахунків для оплати переможцю, строків оплати за придбане майно тощо.

За таких обставин вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 21.01.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника приватного виконавця Крайчинського С.С. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ «Укрсиббанк» про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

08.02.2021 від представника ПАТ "УкрСиббанк" надішли заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Вказує, що матеріали виконавчого провадження НОМЕР_5 (зведене виконавче провадження НОМЕР_6) містять всі документи, що підтверджують приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. належне виконання своїх обов`язків, спрямованих на примусове виконання рішення суду шляхом надіслання всіх документів на адресу боржника.

Також, звертає увагу на те, що порушення, допущені виконавцем при здійсненні виконавчого провадження оскаржуються відповідною скаргою на рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця (ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження») і не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними в даному судовому процесі.

Зазначає, що будь яких порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» в діях приватного виконавця не вбачається та останній діяв в межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження», повідомлення про проведення прилюдних торгів нерухомого майна відповідає вимогам п. 5 розділу III Порядку про реалізацію арештованого майна, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не є таким що пропущений, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження АТ «УКРСИББАНК» пред`явлена до приватного виконавця - 19.07.2019.

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 березня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про письмове опитування позивача у справі.

Ухвалою суду від 06 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_6 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у справі.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяв відповідача ОСОБА_6 про відвід головуючої судді Усатової І.А. у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між ВАТ Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0.

12.12.2007 за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, посвідчений 12.12.2007 за реєстровим № 3185, за умовами якого квартира АДРЕСА_1 передана ОСОБА_1 в іпотеку.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №2-513/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за використання кредитом та пені стягнуто солідарно 1 287 206,35 грн.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист.

22 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №2-513/11, виданого 28.10.2011 Подільським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості.

27 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. відкрито виконавче провадження НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа №2-509/11, виданого 19.12.2012 Подільським районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

27 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. об`єднано виконавчі провадження НОМЕР_5, НОМЕР_7 у зведене виконавче провадження НОМЕР_6.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на належне позивачу майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва, серія та номер: 34, виданий 15.01.2020, видавник Ковіна І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50654793 від 15.01.2020, приватний нотаріус Ковіна І.В., номер запису про право власності: 35039462.

Встановлено, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Спірна квартира виставлялася на торги неодноразово. Акт опису і арешту майна та оцінка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

З метою звернення стягнення на описане та арештоване майно у ЗВП НОМЕР_6 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський С.С. 03.10.2019 року за вих. №5000 направив до ДП «СЕТАМ» Заявку на реалізацію арештованого майна квартири загальною площею 43,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна визначено 972 600,00 грн.

Державним підприємством "СЕТАМ" було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - предмету іпотеки -однокімнатна квартира АДРЕСА_1 за номером лоту № 390297 (уцінений лот № 379315).

Перші торги з реалізації предмету іпотеки проходили 07.11.2019 за номером лоту № 379315, однак були визнані такими, що не відбулись, на підставі відсутності допущених учасників торгів, про що було складено протокол № 442811.

Після проведення уцінки майна, передбаченої частиною другою статті 49 Закону України "Про іпотеку" було призначено дату других (повторних) торгів на 20.12.2019 за номером лоту № 390297.

Торги відбулись 20.12.2019 з визначенням переможця-учасника № 11 - ОСОБА_2 , який запропонував за лот найвищу ціну, а саме - 845002,00 грн. про що було складено протокол № 454896.

Оскаржувані торги відбулись на підставі заявки від 03 жовтня 2019 року за вих. №5000 приватного виконавця виконавчого округу Крайчинського Сергія Станіславовича у рамках зведеного виконавчого провадження № 60174097.

Згідно акту НОМЕР_6 про реалізацію предмета іпотеки від 08.01.2020 відповідно до протоколу проведення електронних торгів №454896 віл 20.12.2019 року (реєстраційний номер лоту №390297) переможець торгів учасник №11 назва: ОСОБА_2 , ідентифікаійний номер НОМЕР_1 , документ що посвідчує особу: № НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_3 . Стартова ціна предмета іпотеки складала: 778080,00 гри. Ціна продажу склала: 845002,00 грн. яка повністю внесена переможцем торгів, а саме; 38904,00 грн. - сума сплаченого гарантійного внеску на рахунок організатора торгів. - 3346,10 гри. - сума сплаченої додаткової винагороди організатору торгів, яка зарахована в рахунок виконання зобов`язань по оплаті суми; 802751,90 грн. - сума коштів ннесена за придбання нерухомого майна, яку перераховано на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Кнева Крайчинського.С.С,Продаж вищезазначеного майна здійснено по зведеному виконавчому провадженню № 60174097 з примусового виконання виконавчого листа №2-513/1) від 28.10.2011 року, виданого Подільським районним судом м. Києва та виконавчого листа Подільського районного суду м. Кнєва від 19.12.2012 у справі №2-509/11 про стягнення коштів з боржника (Іпотекодавця) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса рссстрації: АДРЕСА_1 ), якій належало вищезазначене реалізоване майно на праві власності.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року (який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням Закону України «Про іпотеку».

Державний виконавець може передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішення суду про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості тільки перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП "Сетам" розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження, чинним законодавством не передбачений.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з правилами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Отже, проведення електронних торгів, що відбулися з порушенням вимог законодавства, є підставою для визнання таких торгів недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів (див. постанови від 5 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (пункти 40-41), від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 56)).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 13 ЦПК України).

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 48 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи .

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, а також зміст позовних вимог (пункти 2, 4 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункт 41).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

У силу частини другої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав.

З огляду на зазначене, якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача.

За змістом поданої позовної заяви вбачається, що позивач звертається з позовом, до приватного виконавця Крайчинського С.С., ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 .

Належними відповідачами, виходячи з вищевикладеного, є у тому числі і ДП «СЕТАМ», який до участі, у якості відповідача у справі, позивачем залучений не був.

Судом встановлено, що позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Також позивачка звертається до суду з позовною вимогою про визнання протиправним та просить скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Ковіної І.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50654793 від 15.01.2020, номер запису про право власності: 35039462, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності, на підставі свідоцтва, серія та номер: 34, виданого 15.01.2020 Ковіною І.В. , на нерухоме майно - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що будь - яких посилань на норми закону та обґрунтувань у позові не вказує. Вирішити це за позивача суд можливості не має та не зобов`язаний це робити.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 16, 203, 204, 215, 216, 656 ЦК України , ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 223, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича, Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_2 , третя особа: Державне підприємство "СЕТАМ" про визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна та визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про право власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Усатова