Справа № 308/2373/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника позивача адвоката Федоричко М.М.

представника відповідача адвоката Глеби П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення суми грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Ужгородський міськрайонний суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення суми грошових коштів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2020 року в офісі кадрової агенції Пелех вона підписала договір № У75/2020 з ФОП ОСОБА_2 та надала всі документи, необхідні для оформлення візи та працевлаштування на роботу в Словаччині по програмі ПМЖ на склад Ленд Ровер-Ягуар в м. Нітра. 29.10.2020 року вона оплатила суму 5950,00 грн.19.11.2020 року відповідач повідомив їй, що у зв`язку з карантинними обмеженнями кордон із Словаччиною закритий на невизначений термін і працевлаштування та виїзд на дану роботу проводитись не буде. У зв`язку з цим вона повідомила відповідача, що не має змоги та не буде очікувати на виїзд невизначену кількість часу, а тому просила повернути сплачені нею кошти в сумі 5950,00 грн., оскільки послуги не надані, працевлаштування не здійснено, а документи та віза для виїзду не оформлені. Проте, відповідач проігнорував дане звернення та не повернув сплачені нею кошти. В подальшому вона неодноразово зверталася усно та письмово в офіс до відповідача з метою повернення сплачених нею коштів, проте її звернення залишались ФОП ОСОБА_4 без відповіді та розгляду. 02.12.2021 року вона надіслала відповідачу претензію про сплату, відповідно до ч. ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пені у розмірі 3% від вартості послуг за період з 21.11.2020 року по 29.11.2021 року що становить 66759,00 грн. та повернення коштів за послуги в сумі 5950,00 грн. Відповідач надав їй відповідь від 15.12.201 року про те, що послуги за договором № У78/2020 року від 22.10.2020 року надані ним у повному обсязі та у погоджений сторонами строк, що підтверджує акт прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2020. Проте, на її звернення про надання інформації про надані ним послуги та копію підтверджуючих документів, акту приймання-передачі наданих послуг таких не надав, зазначивши що дані обставини не спростовують дійсність та чинність укладеного між ними договору та його належне виконання, а тому вважає, що відсутні підстави для повернення коштів в сумі 5950,00 та сплати пені. Разом з тим, акт приймання-передачі наданих відповідачем послуг за договором № У75/2020 від 22.10.2020 року нею не підписувався, оскільки послуги за ним не були надані. За таких обставин, оскільки ФОП ОСОБА_2 не надав їй послуги та не повернув отримані ним кошти за них у розмірі 5950,00 грн., такі є набутими без достатньої правової підстави. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_4 станом на 07.02.2022 року не надав послуги згідно договору та не повернув сплачені за них кошти, в силу ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобов`язаний сплатитипеню в розмірі 79254,00 грн. за період з 21.11.2020 року по 07.02.2022 року.

Також позивач посилається на те, що неправомірні дії позивача та грубе порушення ним прав і законних інтересів та ненадання послуг з працевлаштування протягом тривалого часу завдало та продовжує завдавати їй негативні емоції та переживання, які в свою чергу призводять до душевних страждань, стресу, порушують звичний спосіб життя, погіршують стан здоров`я. Позивач є інвалідом 3 групи з дитинства через проблеми з серцем і будь-яке хвилювання та стрес викликає погіршення стану та призводить до больових відчуттів. Згідно довідки МСЕК їй протипоказано будь-які психоемоційні навантаження. Дана ситуація триває вже більше року і вона змусила її переживати тривалий час та вживати додаткові дії для відновлення своїх порушених прав і звертатись за юридичною допомогою. Відповідач своїм ставленням та небажанням врегулювати спір, розуміючи неправомірність своїх дій свідомо вже тривалий час відмовляється повернути сплачені нею кошти, чим принижує її честь та гідність, що є знущанням з неї як з споживача, яки залишився і без коштів і без обіцяних послуг. З огляду на довготривалість та характер заподіяних моральних страждань, виходячи із засад розумності й справедливості вважає, що розмір завданої їйморальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 3000,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що оскільки відповідач не виконав грошове зобов`язання, він, окрім сумиу розмірі 5950,00 грн., сплаченої за послуги, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, зобов`язаний сплатити217,08 грн.- 3% річних від простроченої суми та 654,83 грн. інфляційних втрат за період з 21.11.2020 року про 07.02.2022 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, з підстав, наведених позовній заяві та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 загальну суму 89075 грн. 91 коп. з яких: 5950,00 грн. - кошти сплачені за послуги, 79254,00 грн. -пеня в розмірі 3% від вартості не наданих послуг, 654,83 грн. інфляційні втрати, 217,08 грн.- 3% річних від простроченої суми за користування коштами, 3000,00 грн.- моральна шкода. Додав, що позивачка не укладала із відповідачем будь-яких інших договорів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов. Зокрема, зазначив, що фактичні обставини правовідносин були предметом перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області, яка була проведена за заявою позивача. Актом від 11.02.2022 року № 0000007 констатовано відсутність порушень вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про зайнятість». В акті констатовано, що надання позивачу послуг вартістю 5950,00 грн. підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2020 року. Також в акті відображено, що згідно п. 1.4 акту прийому-передачі наданих послуг, ОСОБА_1 власноручно засвідчила, що в неї відсутні будь-які претензії майнового чи немайнового характеру до ФОП ОСОБА_2 . Додатково в акті відображено, що ФОП ОСОБА_2 не отримував плату за послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном від ОСОБА_1 . Також зазначив, що договір № У75/2020 від 22.10.2020 року укладений між позивачем та відповідачем є чинним та виконаним, що виключає застосування у спірних правовідносинах ст. 1212 ЦК України, в силу наявності між сторонами договірних правовідносин. Вказував, що позивач не навела жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували прийняття нею 29.10.2020 року консультаційно-довідкових послуг від відповідача. Так, безпосередньо до моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2020 року, позивач правом передбаченим ст. 907 ЦК України не скористався, будь-яких заперечень та зауважень до об`єму, складу, змісту та вартості послуг не навів, а від договору укладеного 22.10.2020 року не відмовилася, заходів по його розірванню не вживала. Зазначив, що враховуючи, що позивач не довів факт неналежного виконання договору відповідачем, або ж факт безпідставності збереження відповідачем грошових коштів в сумі 5950,00 грн., не підлягають до задоволення і похідні вимоги щодо застосування будь-яких штрафних санкцій та стягнення моральної шкоди.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно надавши оцінку наявним у справі доказам які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 3 цього Кодексу передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, 22.10.2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , як виконавцем та ОСОБА_1 , як замовником, було укладено договір № У75/2020 на виконання інформаційно-довідкових послуг, згідно з яким замовник доручив а виконавець зобов`язався надати інформаційні та консультаційні послуги щодо можливості тимчасового проживання в іншій країні, а також підготувати пакет документів, необхідних для виїзду та отримання дозволу на проживання з правом навчання або роботи. Країною бажаного виїзду визначено Словаччину, з бажаним терміном перебування до 1 рік.

Згідно п. 1.2-1.4 вказаного договору, для забезпечення виконання договору Виконавець надає послуги Замовнику (перелік може відрізнятися залежного від програми): прийняття та обробка документів Замовника; складання резюме-автобіографії на іноземній мові; визнання за відповідними документами рівень знання Замовником іноземної мови (якщо того вимагає приймаюча сторона); підготовка до відправлення документів Замовника через експрес-пошту партнерам або їх представникам; оформлення виїзних документів; підготовка до виїзду: проведення консультацій щодо внутрішньої обстановки, правил проживання, звичаїв країни перебування тощо.

Виконавець зобов`язується ознайомити Замовника з міграційним законодавством країни, умовами проживання, термінами отримання дозволів, термінами їх дії, тощо. Виконавець зобов`язується надати Замовнику контактні дані осіб або організацій, які зобов`язані надати йому юридичну допомогу та підтримку протягом всього перебування та очікування дозвільних документів.

На підтвердження виконання сторонами умов договору № У75/2020 від 22.10.2020 року, між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 29.10.2020 року підписаний акт прийому-передачі наданих послуг до договору №75 про надання консультаційних послуг, згідно якого ФОП ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняла консультаційно-довідкові послуги з працевлаштування стосовного одного підходящого вакантного робочого місця та інформацію про вимоги та умови роботодавця, загальна вартість яких складає 5950,00 грн.

Пунктом 1.3 акту прийому-передачі наданих послуг визначено, що підписанням цього акту сторони підтверджують факт належного та повного надання послуг виконавцем відповідно до положень договору № 75 про надання консультаційних послуг.

У відповідності до пункту 1.4. вказаного акту прийому-передачі наданих послуг, ОСОБА_1 підтвердила, що не має і не матиме жодних майнових чи немайнових претензій до ФОП ОСОБА_3 стосовно наданих послуг.

Представник позивачки в судовому засіданні зазначив, що позивачка не укладала з відповідачем будь-яких інших договорів.

Таким чином, судом встановлено між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 існують договірні відносини, згідно договору № У75/2020 на виконання інформаційно-довідкових послуг від 22.10.2020 року.

В рамках такого договору № У75/2020 на виконання інформаційно-довідкових послуг від 22.10.2020 року ФОП ОСОБА_3 надані, а ОСОБА_5 прийняті інформаційно-довідкові послуги на загальну вартість 5950,00 гривень, яка сплачена ОСОБА_1 , що підтверджується розрахунковою квитанцією № 099289 ФОП ОСОБА_2 від 29.10.2020 року.

Крім того в суді встановлено, що обставини зазначених у позовній заяві правовідносин були предметом перевірки ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області, яка була проведена за заявою позивачки ОСОБА_1 . Так, відповідно до акту ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 11.02.2022 року № 0000007 констатовано відсутність порушень вимог законодавства України в діях ФОП ОСОБА_2 .

За приписами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

За положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання позивача на переписку з відповідачем у соціальній мережі не впливає на умови підписаного та узгодженого сторонами договору в межах виконання якого було здійснено оплату послуг, які згодом були надані належним чином, про що свідчить власноручний підпис позивача в акті прийому- передачі .

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження порушення відповідачем умов договору № У75/2020 від 22.10.2020 року на виконання інформаційно-довідкових послуг з умов працевлаштування, в той час як з боку відповідача надано докази належного виконання умов зазначеного договору в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 3,6,11,509,526,599,610,626,651,901,903 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 81, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 280-282, 284, 289, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення суми грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: О.А. Придачук