Провадження №6/748/67/23
Єдиний унікальний № 748/2345/13-ц
У Х В А Л А

15 листопада 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суду Чернігівської області:

у складі: головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Базарної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів подання головного державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розшук боржника,

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2023 року головний державний виконавець Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Легкобит А.В. звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з поданням, в якому просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у Чернігівського ВДВС у у Чернігівському районі Чернігівської області знаходиться виконавче провадження АСВП № 65787977 з примусового виконання виконавчого листа № 2/748/155/13 від 18 квітня 2013 року, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" боргу в сумі 26 175 грн. 48 коп. 14 червня 2021 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 01 листопада 2023 рішення суду не виконується. При виїзді державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за даною адресою боржник ОСОБА_1 зареєстрована, але фактично не проживає. Особистого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено про що, 27 жовтня 2023 року було складено відповідний акт.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Від начальника Чернігівського ВДВС у Чернігівському районі Чернігівської області В.Дрєєва надійшла заява про розгляд подання у його відсутність. Суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність, оскільки неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про розшук боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

14 червня 2021 року головним державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Прохоровою В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65787977 з примусового виконання виконавчого листа № 2/748/155/13 від 18 квітня 2013 року, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" боргу в сумі 26 175 грн. 48 коп. (а.с. 4).

Згідно копії Акту державного виконавця від 27 жовтня 2023 року при виїзді за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що боржник за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає. Особистого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с. 5).

Згідно довідки Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У силу ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, державної казначейської служби України, державного агентства земельних ресурсів, нотаріату, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

Керуючись ст.ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Хоменко Л.В.