Справа 556/2206/23
Номер провадження 2/556/454/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розатошовані на території Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району загальною площею 2,69 га, та 4,76 га. Вказану спадщину позивач прийняв як спадкоємець за заповітом, однак спадкову справу оформити не зміг, оскільки було втрачено оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки після смерті власників. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 01.08.2023 року.

Ухвалою суду від 11.08.2023 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання представник позивача адвокат Печончик О.В., не з`явився, однак подав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просили справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , фактично належали земельні ділянки загальною площею 4,76 га, та 2,69 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії Р2 №628171, серія Р2 №628182.

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

За життя ОСОБА_4 , залишив заповіт, який посвідчений секретарем Красносільської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області Ковлевою Г., яким все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1 .

Згідно роз`яснення Володимирецької державної районної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21.07.2023 року, №699/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору ОСОБА_1 , не має можливості, оскільки оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки серії Р2 №628171, серія Р2 №628182 втрачені після смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, відсутність оригіналів державних актів після смерті спадкодавця не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки. Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , набули право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідними сетифікатами, які в подальшому на підставі розпоряджень голови Володимирецької районної державної адміністрації № 420 від 08.12.2003 року були замінені Державними актами. При цьому, позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , за заповітом і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим його позов підлягає задоволенню.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачкою, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності на земельні ділянки загальною площею 4,76 га, та 2,69 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Красносільської сільської (нині Володимирецької селищної) ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки, серії Р2 №628171, серія Р2 №628182 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: О.В.Іванків

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), житель АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), жителька АДРЕСА_1 .