УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №569/21972/23,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :01:028:0409, який посвідчений приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. 11.03.2015, зареєстрований в реєстрі за №470.Також просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0409.

Разом з позовом до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна01, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:028:0409, що належить ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтуванні заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0.1 га., ОСОБА_5 залишила заповіт на випадок своєї смерті, заповівши майно ОСОБА_4 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно після смерті ОСОБА_5 не оформив, хоча фактично прийняв спадщину за заповітом. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , про існування заповіту ОСОБА_5 на користь батька не знала, про спадкове майно їй теж було не відомо, оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 будинок зареєстровано за договором дарування за ОСОБА_3 .

Однак відповідно до договору дарування від 11.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О.В., ОСОБА_2 подарував своїй дружині ОСОБА_3 , житловий будшок з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим № :01:028:0409 площею 0,1 га, що є предметом спору і власником якого він не являвся так як правовстановлюючі документи, а саме рішенням суду про визнання за ним права власності на момент укладення договору дарування було не чинне.

Набуття права власності ОСОБА_3 на будинок та земельну ділянку відбулося по нікчемному правочину.

У зв`язку з тим, що відповідачі, вже укладали договір дарування з метою уникнення повернення майна, вважає, що не забезпечення позову може призвести до укладення відповідачами нових правочинів з метою утруднення або унеможливлення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини, у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, спрямовані на захист прав позивача на майно житловий будинок та земельну ділянку.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо заборони здійснювати відчуження співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про заборону відчуження житлового будинку та земельної ділянки, що є предметом спору.

Заборона відчуження житлового будинку та земельної ділянки є доцільним, достатнім та співмірним з позовними вимогами.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з метою забезпечення можливості виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №569/21972/23 - задовольнити.

Заборонити відчуження житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, що належить на праві власності ОСОБА_3 та земельної ділянки цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:028:0409, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляцiйного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Боржник: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.О.Гордійчук