Справа №601/1563/23
Провадження № 2/601/450/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

при секретарі судового засідання Коляді О.В.,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду в місті Кременець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позивачка є спадкоємцем за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 . Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Осієвської Олени Михайлівни з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки спадкове майно відноситься до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 . Позивачка просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 липня 2023 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано строк відповідачу для подання відзиву.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 головою колгоспного двору є ОСОБА_4 ..

Згідно Реєстрового напису на документі про право особистої власності №66 від 18 листопада 1986 року, виданого Начальником Кременецького МБТІ ОСОБА_5 вбачається, що станом на 01.12.1986 право власності на нерухоме майно було зареєстровано КРКБТІ за реєстровим №66, книга № 1, стор. № 66 за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Кременецької районної ради 01.12.1986.

З Довідки №50 від 14.03.2023, виданої Старостою Лідихівського старостинського округу Почаївської міської ради ОСОБА_6 вбачається, що станом на 15.04.1991 в житловому будинку, який являється колгоспним двором та знаходиться по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР), Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, з введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно з положеннями статті 4 Закону України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року.

Приписами частини 1 статті 120 ЦК УРСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Згідно з положеннями частини 1 статті 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Нормою частини 2 статті 122 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Судом встановлено, що членами колгоспного двору були ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Їх частки відповідно до закону є рівними.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №19.

Згідно довідки №111 від 22.09.2023 Почаївської міської ради Лідихівського старостинського округу на день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку, по АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить 1/4 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 прийняли у встановленому законодавством порядку, оскільки проживала із спадкодавцем на день відкриття спадщини, разом з тим нотаріально її не оформили. Їх частки в колгоспному дворі збільшилися на 1/8.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 97.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №31. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно заповіту зареєстрованого в реєстрі за №42, посвідченого секретарем Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області Бондар Г.І., ОСОБА_4 все своє майно заповів ОСОБА_10 ..

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серіїї НОМЕР_4 23 березня 2010 року було розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про що свідчить актовий запис №40. Прізвище Позивачки після розірвання шлюбу « ОСОБА_13 ».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серіїї НОМЕР_5 13 серпня 2022 року було розірвано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 , про що свідчить актовий запис № 3. Прізвище Позивачки після розірвання шлюбу « ОСОБА_15 ».

З заяви ОСОБА_1 від 03.03.2022 до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Осієвської О.М. вбачається, що позивачка приймає спадщину та просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2023, виданої приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. слідує, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки з`ясувалося, що житловий будинок належав колгоспному двору.

Спірні правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 регулюються нормами ЦК України.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216 та 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входить 3/8(+1/8) частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла у встановленому законодавством порядку звернувшись до нотаріуса.

Отже позов в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1 підлягає частковому задоволенню в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті батька ОСОБА_4 , який помер який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 120-126 ЦК УРСР, 1218, 1222, 1233, 1270 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 5/8 житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 , у тому числі на 2/8 як члену колгоспного двору та 3/8 в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Головуючий: