Провадження №: 2/755/7356/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"10" листопада 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Олена Юріївна, ОСОБА_2 , про визнання договору міни квартири недійсним та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Олена Юріївна, ОСОБА_2 , про визнання договору міни квартири недійсним та визнання права власності, подана представником позивача - адвокатом Даниленком В.В.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:

«Визнати недійсним договір міни квартир: що належать ОСОБА_3 росія, АДРЕСА_1 , на квартиру, що належить ОСОБА_4 та її дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 від 18.12.1995 року укладеного в м.Владивосток (російська федерація) між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 - 2/3 квартири право власності на житлове приміщення - АДРЕСА_2 .»

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно положень п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд, серед іншого, «визнати за ОСОБА_1 - 2/3 квартири право власності на житлове приміщення - АДРЕСА_2 .»

Наведене свідчить про не коректне викладення позовних вимог, адже за змістом цієї вимоги, виходячи з її викладу в позовній заяві, позивач просить визнати за собою 2/3 квартири, право власності на житлове приміщення.

Отже зміст позовних вимог підлягає уточненню.

Крім того скорочення в зазначенні адреси місцезнаходження майна «пр.» та «д.» є некоректним і також підлягає уточненню.

Викладаючи правове обґрунтування позову, позивач посилається на положення ч.3 ст. 568 ЦК Української РСР, згідно якої (в редакції закону, що діяла на час укладання оспорюваного договору міни), форма угод з приводу будівель, які знаходяться в Українській РСР, підпорядковується законодавству Союзу РСР і Української РСР.

Статтею 42 ЦК Української РСР, у відповідній редакції, були визначені форми угод, згідно частини 1 якої угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Проте в позовній заяві не зазначено, яким саме вимогам законодавства України не відповідає форма оспорюваного договору міни квартири.

Також, наводячи юридичні підстави позову, позивач посилається на положення ст. 48 ЦК Української РСР у відповідній редакції, згідно якої недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Проте в позовній заяві не зазначено, яким саме вимогам закону не відповідає договір міни квартири, не наведене фактичне обґрунтування (виклад обставин) порушення прав неповнолітніх дітей укладанням оспорюваного договору.

Крім того, в позовній заяві не наведено ані фактичних ані юридичних підстав за вимогою про визнання права власності. В позові взагалі не зазначено, в порядку спадкування, або в будь-якому іншому порядку та з яких саме підстав позивач просить визнати за собою частину квартири та/або право власності на житлове приміщення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Положеннями пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 1 073,00 грн; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420,00 грн).

Прохальна частина позовної заяви фактично містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Зі змісту вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем визначена ціна позову за вимогою майнового характеру - 1 019 426,52 грн.

До матеріалів позовної заяви додано квитанції про сплату судового збору в сумі 1 073,60 грн, в сумі 3 000,00 грн та в сумі 7 194,27 грн.

Згідно змісту роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, під час здійснення судом перевірки зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору встановлено, що в комп`ютерній програмі «Д-3» наявне зарахування судового збору лише в розмірі 7 194,27 грн.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції, з урахуванням наведених в даній ухвалі недоліків щодо її змісту, конкретизувавши вимоги позовної заяви та викласти їх у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом, виклавши також фактичне обґрунтування та юридичні підстави за заявленими вимогами. Також позивач має надати суду підтвердження зарахування сплаченої частини судового збору у розмірі 1 073,60 грн та 3 000,00 грн до спеціального фонду державного бюджету або оригінал платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 1 073,60 грн та 3 000,00 грн.

До виправленої позовної заяви слід долучити її копії для направлення учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Олена Юріївна, ОСОБА_2 , про визнання договору міни квартири недійсним та визнання права власності - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я