Справа № 740/4260/23
Провадження № 2/740/964/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У липні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем.

Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 23 січня 1998 року, мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відповідач вчиняє сварки, свідками яких є діти. Спору щодо спільного майна сторони не мають. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 17 серпня 2023 року 15-00 год. з викликом сторін.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 серпня 2023 року за клопотанням відповідача надано сторонам у справі строк для примирення тривалістю два місяці, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року провадження у справі поновлено; судове засідання призначено на 01 листопада 2023 року 10-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

У справі міститься заява позивачки про розгляд справи без її участі, підтримання позову.

Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив судове засідання проводити без його участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 23 січня 1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області за актовим записом № 14.

Сторони мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд надавав сторонам у справі час для примирення, однак у справі відсутні жодні відомості про примирення сторін та їхнє спільне бажання збереження сім`ї. При цьому суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України.

За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 265, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ), зареєстрований 23 січня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області за актовим записом № 14, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко