Справа № 128/4410/23
УХВАЛА
13 листопада 2023 р. місто Вінниця
Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,
До Вінницького районного суду Вінницької області 25.10.2023 року надійшли матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою суду від 26.10.2023 року дану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з того, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, позивачем судовий збір за подання даної позовної заяви не сплачено. Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом, яке мотивовано тим, що на даний час позивач інших доходів немає, що підтверджується доданими ним довідками.
Вивчивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за даним позовом, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Позивач має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, відповідно повинен забезпечити неухильне виконання покладених на нього нормами ЦПК України процесуальних обов`язків.
Згідно з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Таким чином, обґрунтування та доведення обставин, які свідчать про труднощі в здійсненні оплати судового збору, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, покладається на позивача. Однак позивачем не надано достатніх доказів щодо його дійсного майнового стану та доказів щодо доцільності та необхідності звільнення його від сплати судового збору. Надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 11.05.2023 про відсутність у позивача доходів за період з 4 кварталу 2021 року по 4 квартал 2022 року не є достатніми доказами дійсного майнового стану позивача, оскільки, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач ОСОБА_1 є особою пенсійного віку. Відповідно до перевірки за допомогою Порталу державних послуг «Igov» вказаного позивачем РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, ним не надано доказів на підтвердження розміру отримуваної позивачем пенсії, яка не може бути відображена в довідках податкових органів, у зв`язку з чим відсутня можливість встановити, чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.
В долученій копії довідки Відділу обслуговування громадян № 4 Головного управління Пенсійного фонду України від 10.04.2023 № 1302/0200-0206-11 зазначено лише про те, що ОСОБА_1 не отримує житлову субсидію та жодних відомостей про розмір його пенсійного забезпечення надана довідка не має, жодних доказів щодо дійсного майнового стану позивача, а саме щодо наявності/відсутності у його власності нерухомого чи іншого цінного майна, з якого можливо отримання доходу, наявності/відсутності депозитних рахунків в банківських установах, ним також не надано, а тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.
Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлена у розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073, 60 грн. та підлягає до сплати за кожну вимогу немайнового характеру.
Виходячи із заявлених позовних вимог, за подання даної позовної заяви підлягає до сплати судовий збір в розмірі 10 736 грн, тобто 1 073, 60 грн за кожну з 10 (десяти) заявлених позовних вимог немайнового характеру.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява є такою, що подана без додержання вимог, встановлених частиною 4 ст. 177 ЦПК України.
Крім того, згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Так, позивачем в позовній заяві вказано додатки, на які він посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог, однак жодного додатку до позовної заяви, окрім заяви про звільнення від сплати судового збору разом з вищевказаними довідками, позивачем не долучено, що підтверджується Актом про втрату або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) від 25.10.2023, складеного працівниками канцелярії суду. Та копії позовної заяви з копіями всіх документів, що додаються до неї згідно зазначеного переліку, для відповідача також не долучено.
Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Оглянувши, матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не подано копії всіх доказів доданих до позову відповідно до кількості сторін по справі визначених позивачем.
Разом з тим, стороною позивача суду надані додатки, що не засвідчені належним чином згідно переліку.
Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Надана суду позовна заява на трьох аркушах не підшита та не скріплена підписом в кінці тексту позовної заяви, а містить лише підпис на першому аркуші позовної заяви, що не дає можливості встановити її прочитання позивачем в повному обсязі та підтримання ним вказаних позовних вимог, які викладені на третьому аркуші позовної заяви. За таких обставин суд не може розцінювати позовну заяву як таку, що підписана позивачем.
Для усунення недоліків судом був установлений строк, який не може перевищувати 5-ти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Копія ухвали надіслана позивачу за зареєстрованим місцем проживання позивача, зазначеною позивачем згідно позовної заяви.
10.11.2023 року через канцелярію суду надійшла заява, щодо виконання ухвали від 26.10.2023 року. Однак зі змісту даної заяви вбачається, що позивачем висловлюється незгода з недоліками, а не їх усунення по суті. Інших даних суду не відомо. Вимоги ухвали про залишення позову без руху не виконано, заяв/клопотань не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Крім того, ухвалою суду від 26.10.2023 року позивачу відмовлено у звільненні від сплати судового збору. Дана вимога також не виконана позивачем.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Також суд звертає увагу, що позивачем заява на виконання ухвали суду не підписана, та не надано жодних документів, що посвідчують особу (копія паспорта громадянина України), з якого можна засвідчити особу, її підпис, місце реєстрації.
Разом з тим суд звертає увагу позивача, що в ухвалі про залишення позову без руху, судом було роз`яснено спосіб виконання ухвали суду, що в свою чергу позивачем було повністю проігноровано, що свідчить про явну неповагу до суду.
За таких обставин, дану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві, оскільки вимоги вказані в ухвалі без руху позивачем не виконані.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -
Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - вважати неподаною та повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, яка відповідатиме вимогам закону.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.11.2023.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО