ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6812/23 Справа № 214/7057/22 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

14 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Корчистої О.І.,

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року у справі № 214/7057/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалю Дніпровського апеляційного суду від 27 червня 2023 року з суду першої інстанції витребувано цивільну справу, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 17 жовтня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору в сумі 1 488,60 гривень.

08 листопада 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Пилипчук О.В. про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке мотивовано ти, що апеляційна скарга подана нею в інтересах неповнолітніх дітей, на утримання яких стягнуто аліменти з ОСОБА_2 . Посилається, що якщо аліменти будуть стягнуті у меншому розмірі, діти отримають менше матеріальних благ. При цьому посилається на положення п. 14 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи заявлене клопотання апеляційний суд виходить з наступного.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно п. 14 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Враховуючи предмет спору, зокрема вирішення питання щодо зміни розміру аліментів, що стягуються на користь скаржника на утримання неповнолітніх дітей, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Отже, з метою дотримання принципу цивільного судочинства щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 359, 360 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Саксаганського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року у справі № 214/7057/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В порядку статті 278 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі можуть подати відзив на апеляційну скаргу та заперечення щодо заявленого клопотання про витребування доказів.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частин 3, 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судді: