Справа № 487/1381/22
Провадження № 8/487/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді А.А. Лагоди

секретаря К.Е. Мамчур,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Заява мотивована тим, що заявник (боржник) не погоджується із фактом стягнення з нього аліментів на утримання дітей починаючи з 04.05.2022 (дата видачі судового наказу у справі №487/1381/22), оскільки він з дружиною та з дітьми на час прийняття наказу проживали разом та він належним чином, в повній мірі здійснював батьківські обов`язки і лише після розірванням шлюбу 14.07.2022 у справі №468/419/22-ц) сторони почали проживати окремо. Ці обставини вважає істотними і такими, що суттєво впливають на юридичну оцінку обставин справи та прийняте судове рішення.

Ухвалою суду від 23.10.2023 матеріали заяви залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.10.2023 заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

13.11.2023 від представника ОСОБА_3 адвоката Ротар А.Л. до суду надійшли заперечення на заяву, в якій стягувач вказує, що надані заявником докази не підтверджують нововиявлені обставини, як і наведені ним доводи.

В судовому засіданні представника заявника адвоката Бердникової К.О. підтримала заяву просила її задовольнити у повному об`ємі.

У заяві від 13.11.2023 представника ОСОБА_3 просила розгляд справи проводити без її участі.

Вислухавши представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд такого висновку.

Судом встановлено, що 04.05.2022 Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі половини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частина 8 ст. 170 ЦПК України визначає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пункти 27-34; рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46).

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так, за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ізст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові № 766/14447/18 (провадження № 61-2953ск20) від 10.04.2020 року.

Як вбачається із заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами представник заявника вказала на наявність підстав для такого перегляду, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 423ЦПК України.

Так, зазначено про те, що судом при винесені судового наказу не було враховано те, що станом на 04.05.2022 сторони проживали разом з дітьми та боржник повністю виконував батьківські обов`язки, перебуваючи за кордоном стягувач фізично не могла самостійно звернутись до суду та відповідно не могла скласти акт проживання дітей разом з нею, а могла діяти виключно через представника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи заявник діяла самостійно та власноручно підписала заяву про видачу судового наказу від 11.04.2022 так і завірила копії документів до неї, а відмітка у закордонному паспорті боржника жодним чином не засвідчує факту, як перетину кордону з сім`єю, проживання однією сім`єю, піклування про дітей. До того ж, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Отже, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у сенсі вимог ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими, тоді як заява не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, а тому заявнику слід звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст.13, 161, 423, 424, 429 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей залишити без задоволення.

Виданий судовий наказ № 487/1381/22 від 04.05.2022 залишити в силі.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.А. Лагода