Справа № 302/1783/23
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2023 року представник позивачки в її інтересах звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 28.03.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу подружжя ОСОБА_3 проживали разом у житловому будинку, дітей у сторін немає. Спільне сімейне життя у сторін не склалося в силу різних життєвих обставин та діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. Вони не змогли віднайти взаємопорозуміння. Поведінка відповідача створила обстановку неможливості їх подальшого спільного проживання. У зв`язку з цим у лютому 2023 року позивачка переїхала до своїх батьків. З цього часу сторони фактично припинили спільне подружнє проживання та не підтримують сімейних стосунків. Сторони намагалися примиритися, вони обговорювали свої сімейні проблеми, але ніяких результатів це не дало. Після таких розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід, який дасть їй та відповідачу змогу побудувати нове щасливе життя. За таких обставин позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та спільне проживання із відповідачем є неможливим та суперечитиме її інтересам. Призначення судом строку на примирення буде недоцільним, оскільки сторони вже робили спроби відновити шлюбні стосунки, але вони виявилися безрезультатними. Суперечок про поділ спільно набутого за час шлюбу майна між сторонами немає. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, за наслідками розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили.

Відповідач ОСОБА_2 13.11.2023 року подав суду заяву про визнання позову, обставини зазначені в позові ОСОБА_1 не заперечив, згідний на розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити повністю виходячи з такого.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 28 березня 2020 року у Міжгірському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що 28.03.2020 року складено відповідний актовий запис за №14. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3 ; дружини ОСОБА_3 .

Позивачка зазначила, що вона з відповідачем спільно у шлюбі не проживає з лютого 2023 року, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї сторони не підтримують. Ці обставини відповідачем визнані. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин суд вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Крім цього, суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, визнання позову судом прийнято. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить грошову суму 536, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 142, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), який зареєстрований 28 березня 2020 року у Міжгірському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що 28.03.2020 року складено відповідний актовий запис за №14 (чотирнадцять).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп., сплаченого нею при поданні позову до суду.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка