Справа № 367/7156/21
Провадження №2/367/2162/2023
23 серпня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Шестопалової Я.В.,
при секретарі судових засідань Балинській О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування позову Позивач зазначає те, що ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №12275725 від 08.09.2021р., в квартирі, власником якої є Позивач, крім неї зареєстрований Відповідач, її брат - ОСОБА_2 . Певний час, Відповідач дійсно проживав в квартирі. Проте після його одруження, в 2015 році він з дружиною переїхав на постійне проживання в інше місце. Так, з січня 2015 року Відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Доказом, того, що Відповідач фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 є Акт обстеження матеріально-побутових умов депутата від 09 листопада 2020 року та Акт обстеження матеріально-побутових умов депутата від 14 вересня 2021 року, складені в тому числі на підставі показань сусідів.
Більше того, Позивач зазначає, що у зв`язку з небажанням самостійно займатись питанням зміни свого місця реєстрації, Відповідач надавав Позивачу нотаріально посвідчену Довіреність від 28.09.2020 року, реєстровий номер №2633, якою уповноважив Позивача на зняття його з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 . Проте, у зв`язку з тим, що для проведення процедури зняття з реєстрації необхідні оригінал паспорта та військового квитка особи, що знімається з реєстрації, - Позивачу не вдалося зняти Відповідача з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , де він не проживає більше б-ти років.
На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 1985 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття ОСОБА_2 1985 року народження, з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 ; стягнути з Відповідача вартість судових витрат на користь Позивача.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.11.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11.11.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно №8 від 21.08.2008 року 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
Відповідно до Договору Дарування від 02.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі №1029 ОСОБА_1 було передано у власність 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274955634 від 15.09.2021 року, 1/5 та 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №12275725 від 08.09.2021 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано двоє осіб: ОСОБА_1 , 1990 р.н., та ОСОБА_2 , 1985 р.н.
Відповідач фактично не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов депутата від 09 листопада 2020 року та Актом обстеження матеріально-побутових умов депутата від 14 вересня 2021 року.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в квартирі позивача не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 гривень, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Шестопалова