ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/98/23
Провадження № 2/210/499/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 листопада 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування позову зазначено, що 11.02.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб. За час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_6 ..

29.04.2020 року рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб було розірвано.

10.04.2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено рішення, яким визначено постійне місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з батьком ОСОБА_3 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_3 відбуває покарання у Софіївській виправній колонії (№45).

Фактично діти проживають із позивачкою з грудня 2020 року по теперішній час.

Тому, позивачка просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Присутній в судовому засіданні в режимі відео конференції відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 16), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 17), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 18).

11.02.2014 року між ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_1 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб (а.с. 23).

Зазначений шлюб розірваний заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29.04.2020 року (а.с. 24)

Рішенням Довгинцівького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2020 року визначено постійне місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом з батьком ОСОБА_3 за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-26).

Відповідача ОСОБА_3 викроїмо Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2022 року визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі (а.с. 27-38).

Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради, як органом опіки та піклування, надано суду висновок, згідно якого виконком районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 76-82).

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини . Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 1 ст.161 СУ України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Наразі батько дітей ОСОБА_3 перебуває в місцях позбавлення волі, позивач самостійно займається вихованням та утриманням дітей, піклується про них.

Крім того, відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, про що останнім повідомлено суду в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, а також те, що в даному випадку відповідач визнає позов та не заперечує щодо того, щоб спільні діти проживала разом з матір`ю, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 7, 141, 150, 160, 161 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 141, 200, 206, 247, 354 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради Служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визнати місце проживання малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 листопада 2023 року.

Суддя: В. Є. Сільченко