РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області суду з позовом Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить зобов`язати відділ державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (код ЄДРПОУ - 35007146) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 12.01.2004 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у зоні бойових дій помер її батько - ОСОБА_2 . На праві приватної спільної сумісної власності покійному ОСОБА_2 належала частина квартири АДРЕСА_1 .

Маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, їй стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

У червні 2023 року вона звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю боржника, однак отримала відповідь, що відповідно до частини 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, а отже їй необхідно звернутися до суду.

Ухвалою суду від 12.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

27 жовтня 2023 року представником відповідача по справі подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні перебувало 7 виконавчих проваджень, які були завершені в 2011 році на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість за даними виконавчими документами, суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження боржником не сплачено. Окрім того відповідно до постанови про арешт майна боржника № АА № 283413, наданої позивачем вбачається, що на виконанні у відділі також перебував виконавчий лист № 1-127 виданий 22.07.2002 року Здолбунівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 прибуток держави 1500 грн. Доказів виконання даного виконавчого документа як і інших, які у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» давали б законні підстави для зняття арешту з майна позивачем не надавались.

З огляду на те, що вищезгадане виконавче провадження по виконанию виконавчого

листа № 1-127 виданого 22.07.2002 Здолбунівським районним судом знищене за закінченням строку його зберігання, а інформація про стан його виконання в реєстрі АСВП відсутня, надати копії постанови про об?єднання усіх виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 у зведене неможливо. Так само як і неможливо підтвердити інформацію, щодо виконання вищезгаданого виконавчого провадження. Просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача відділу ДВС у місті Рівному ЗМУМЮ в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05 червня 2023 року, актовий запис № 1134, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 належить частина квартири АДРЕСА_1 , що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.08.1998 р., виданого департаментом міського господарства Рівненської міської ради.

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА 283413 від 12.01.2004, виданої відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю на звернення від 08.06.2023 № 148546, що надана Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження з реєстраційним номером № 8487658 від 23.02.2009, яке зареєстровано на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА 283413 від 12.01.2004 виданої відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відомості згідно з якими можливо ідентифікувати приналежність постанови про арешт майна боржника № АА 283413 від 12.01.2004 до будь-якого виконавчого провадження. З огляду на наведене, неможливо встановити наявність підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_2 .

Із відзиву відділу ДВС у місті Рівному Західного МУМЮ встановлено, що з огляду на те, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1-127, виданого 22.07.2002 Здолбунівським районним судом знищене за закінченням строку його зберігання, а інформація про стан його виконання в реєстрі АСВП відсутня, надати копії постанови про об?єднання усіх виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 у зведене неможливо. Так само як і неможливо підтвердити інформацію, щодо виконання вищезгаданого виконавчого провадження.

Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний здійснювати примусове звернення стягнення з боржника в порядку, врегульованому Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст. ст.48,50,56 цього Закону, відповідно до яких першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено у позові, на сьогодні позивач має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п. 11 вказаної Постанови Пленуму при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту накладеного на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно, немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 12.01.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Відділ ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: (вул. Замкова, буд. 22А, ).

Повне судоверішення складене та підписане 10.11.2023.

Суддя Н.Г. Кучина