Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/836/21

номер провадження 2/695/187/23

09 жовтня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Шевченка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №20683, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 10.11.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 83116,92 грн.

- стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що в лютому 2021 р. позивачка дізналася про відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №20683, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 10.11.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 83116,92 грн. До цього часу про виконавчий напис їй не було відомо. Позивачка визнає, що договір з ПАТ КБ «Приватбанк» укладала, але кредитні кошти вже повернула. На її адресу не надходили копії виконавчого напису, розрахунку заборгованості, жодних виписок по банківському рахунку та повідомлень про наявну заборгованість перед банком, у зв`язку з чим вона не мала можливості оспорити вимоги банку.

Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства. Відповідачем не було направлено боржнику вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Нотаріусом при вчинення виконавчого напису не перевірено чи існувала заборгованість взагалі та чи була вона безспірною. Також він не перевірив чи подані стягувачем вимоги в межах строку позовної давності у три роки та в межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

На думку позивача, виконавчий напис вчинено з порушенням діючого законодавства, тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 25.03.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.06.2021 р. від відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вказав, що позивачка зверталася до АТ КБ «Приватбанк» із заявою з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала 08.08.2012 р. анкету-заяву, тим самим підтвердила свою згоду, що ознайомлена з Умовами та тарифами банку. Таким чином між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позивачці кредит у вигляді ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Позивачка не виконала взятих на себе зобов`язань, тому банк звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Представник відповідача у відзиві зазначив, що позивачкою не надано доказів невідповідності чи відсутності боргу перед банком.

18.11.2021 р. судом було визнано обов`язковою участь позивача та представника відповідача.

Ухвалою суду від 17.11.2022 р. було зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію кредитного договору б/н від 18.08.2012 р., укладеного між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та розрахунок заборгованості по даному кредитному договору.

13.04.2023 р. судом було постановлено ухвалу, якою застосовано до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу та зобов`язано подати витребувані судом документи відповідно до ухвали суду від 17.11.2022 року, не пізніше наступного дня з часу отримання цієї ухвали. Ухвала суду набрала законної сили 20.07.2023 р.

09.10.2023 р. на виконання ухвали суду від 17.11.2022 р. відповідачем було надано копію анкети-заяви б/н від 08.08.2012 р. та копію розрахунку заборгованості б/н від 08.08.2012 р.

У судове засідання позивачка не з`явилася, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, але у відзиві просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника банку.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не прибув, але скерував заяву про розгляд справи в його відсутність

Представник Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

08.08.2012 р. ОСОБА_4 зверталася до банку з заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що стверджено копією анкети заяви, наданої відповідачем на ухвалу суду.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_4 станом на 30.09.2017 р. мала за договором б/н від 08.08.2012 р. боргу в сумі 83116,92 грн., з них:

-тіло кредиту 3499,21 грн.,

-залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 158,87 грн.,

-залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість 70674,70 грн.,

-заборгованість за пенею та комісією 4350,00 грн.

-заборгованість за судовим штрафом 4434,14 грн.

З копії наявного в матеріалах справи виконавчого напису вбачається, що 10.11.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №20683 про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_4 несплаченої в строк за кредитним договором б/н від 08.08.2012 р. заборгованості. Строк, за який проводиться стягнення 1879 днів, а саме з 08.08.2012 р. по 30.09.2017 р. Сума, що підлягає стягненню складає 83116,92 грн., з них:

-тіло кредиту 3499,21 грн.,

-заборгованість за відсотками - 70833,57 грн.,

-заборгованість за пенею та комісією 4350,00 грн.

-заборгованість за штрафом (фіксована частина) 500,00 грн.

-заборгованість за штрафом (відсоток від суми) 3934,14 грн.

Витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн.

На підставі даного виконавчого напису в Золотоніському ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області 26.01.2018 р. було відкрито виконавче провадження №55650095 (копія постанови міститься в матеріалах справи).

У результаті одруження ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , що стверджено копією свідоцтва про шлюб та копією паспорта.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц).

Також, відповідно до пункту 3 глави 16 наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін.

У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Таким чином станом на час вчинення виконавчого напису, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17.

Стороною відповідача була надана для приєднання до матеріалів справи копія анкети-заяви від 08.08.2012 р.

Суд звертає увагу на той факт, що в даній анкеті-заяві сторони не обумовлювали в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому заявлена банком до стягнення заборгованість не може вважатися безспірною.

Кредитний договір, що являє собою анкету-заяву, який був підставою для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів повідомлення боржника ОСОБА_2 про наявність заборгованості за кредитним договором та вимоги про її погашення.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, і він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №20683, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 10.11.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 83116,92 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко