Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/626/23
Провадження № 2/650/248/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно вказуючи, що 10.10.2000 року позивач, попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 кошти за будинок, а ОСОБА_2 , в свою чергу, прописала його в будинку, передала правовстановлюючі документи та ключі від будинку. Позивач з того часу почав проживати в будинку з дружиною та сином і проживав до вересня 2022 року. ОСОБА_2 виїхала за межі населеного пункту та обіцяла оформити з ним договір купівлі-продажу на свій житловий будинок. ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача по справі із вимогою щодо нотаріального оформлення, фактично купленого будинку, відповідач постійно обіцяла, але обіцянку не виконала, у зв`язку з чим, подальшого укладання договору купівлі-продажу у нотаріуса не відбулося.ОСОБА_2 жодних дій до цього часу не вчинила, спочатку обіцяла, що вчинить всі необхідні дії для укладання договору купівлі-продажу, а в подальшому взагалі змінила номер мобільного телефону та місце проживання. На теперішній час зв`язок з нею втрачений. Тому, позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності належним шляхом, а саме нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу свого житлового будинку АДРЕСА_1 ).

У 2010 році ОСОБА_1 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 808707 від 19 липня 2010 року, на якій розташований спірний житловий будинок (кадастровий номер :01:006:0028).

У результаті збройної агресії російської федерації житловий будинок на теперішній час пошкоджений та не придатний до проживання. Для подання заяви на е-відновлення пошкодженого мого житлового будинку та отримання компенсації потрібно надати правовстановлюючий документ на пошкоджене майно, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить суд задовольнити вимоги позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада».

Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

ОСОБА_2 04.02.1999р. уклала договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Вказаний договір зареєструвала у Херсонській Товарній Біржі «Алмаз».

10.10.2000р. вказаний житловий будинок вона продала ОСОБА_1 . Сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. ОСОБА_2 прописала його у вказаному будинку, передала правовстановлюючі документи та ключі.

Факт отримання відповідачем грошових коштів за продаж житлового будинку підтверджується розпискою від 10.10.2000 року на суму 2000 грн.

Відповідно до довідки Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 02.02.2023 року за № 241 ОСОБА_1 з 1999р. разом із сім`єю проживають у спірному житловому будинку.

У подальшому ОСОБА_1 отримав у приватну власність земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Вказана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 808707.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права.

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено 2000 році, до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР.

Згідно статті 41 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних відносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини першої статті 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). У письмовій формі повинні укладатись: 1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР; 2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; 3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають (частина перша, друга статті 44 ЦК УРСР 1963 року).

Згідно статті 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Порядок укладення договору регламентується законом, зокрема, згідно статті 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

Угода купівлі-продажу належить до двосторонніх та оплатних договорів. Істотними умовами такої угоди є предмет договору та його вартість (узгоджена сторонами).

Так, відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Глава 20 ЦК УРСР, яка регулювала відносини купівлі-продажу, передбачала особливості його укладення щодо певного виду майна.

Зокрема, згідно частини першої статті 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

З усталеної судової практики, сформованої станом на день укладення спірного правочину вбачається, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі частини другої статті 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Можливість визнання нотаріально непосвідченого договору купівлі-продажу в судовому порядку дійсним також знайшла своє підтвердження статтею 220 ЦК України.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи з висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 04 березня 2019 року по справі № 665/2266/16-ц однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Оскільки, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось повне виконання спірного договору, продавець передав, а покупець прийняв спірне нерухоме майно та сплатив його вартість, то спірний правочин можливо визнати дійсним. Крім того, ОСОБА_1 вже 24 роки володіє житловим будинком, доглядає за ним, здійснював всі необхідні ремонтні роботи, сплачував комунальні платежі, обробляю прибудинкову територію (маю Державний акт на право приватної власності на прибудинкову територію), зареєстрований в житловому будинку, відповідач по справі за 24 року ні разу не звернулася до нього з вимогою повернення житлового будинку або ж визнання недійсним усного договору купівлі-продажу, укладеного між ними щодо спірного житлового будинку.

Ураховуючи зазначене, вважає, що наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої 47 ЦК УРСР та частини другої статті 220 ЦК України.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України).

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За таких обставинах є підстави для задоволення вимог заяви.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 16, 220, 227, 328, 334 ЦК України, ст. 2, 175, 176, 177 ЦПК України, ст. ст. 41-44, 47,48, 153, 224, 227 ЦК УРСР, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10 жовтня 2000 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок, розташований по за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина ХОМИК