Провадження №2/447/418/23
Справа №447/1681/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

14.11.2023 Миколаївський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Бачуна О.І.

за участі секретаря Данилів О.І.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Сороколіт Ольги Григорівни про оскарження постанови приватного нотаріуса,-

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить скасувати постанову приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. від 23.11.2021 року про відмову їй у видачі свідоцтва на право на спадщину по заповіту; зобов`язати приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. видати їй свідоцтво про право на спадщину по заповіту та визнати дії відповідача протиправними.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_4 . Після його смерті вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. про прийняття спадщини. Разом із заявою нотаріусу було надано заповіт від імені ОСОБА_4 . Крім цього позивачка надала нотаріусу копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №688014 від 07.10.2011року та серії ЯЛ №679488 від 07.10.2011.

Постановою приватного нотаріуса Сороколіт Ольги Григорівни №216/01-16 від 23.11.2021року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) у зв`язку із відсутністю в неї Сертифіката на право на земельну частку пай Серії РН №546788 виданого Миколаївською РДА від 26.06.2002року. Позивачка вважає дії нотаріуса незаконними і такими що порушують її права на отримання спадщини по заповіту, тому просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 01.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 19.07.2023року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили такі задоволити з мотивів, викладених у позовній заяві. Додатково пояснили, що державні акти про право власності на земельну ділянку були видані на підставі сертифікатів на право на земельну частку пай і такі фактично відсутні.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечили, вважають, що такий заявлений безпідставно. При винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Сороколіт О.Г. діяла відповідно до вимог Закону України « Про нотаріат». Крім цього, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай) , а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №546788 та оригіналів державних актів про право власності на землю.

Заслухавши учасників, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити частково.

Ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» , та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 .

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2, можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про нотаріат» поділяє об`єкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України Про нотаріат нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону на підтвердження права на спадщину, права власності, посвідчення фактів, що громадянин є живим, перебування його у певному місці, про прийняття на збереження документів видаються відповідні свідоцтва.

Відповідно до ст.49 Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії, передбачений ч.3 ст.49 Закону України «Про нотаріат» , де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» , підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст.49 Закону України Про нотаріат , не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених 49 Закону України «Про нотаріат» на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Із заповіту від 23.06.2009року посвідченого секретарем Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Грушевською О.І., вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на випадок своєї смерті житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №4055 заповів сестрі ОСОБА_5 , 1952р.н.; земельний пай згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) РН 546788 виданий Миколаївською райдержадміністрацією від 26.06.2002року заповів сестрі ОСОБА_1 , 1958р.н.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із копії матеріалів спадкової справи №76/2020, ОСОБА_1 18 листопада 2020року о 11год.15хв. за №225 подала до приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. заяву про прийняття спадщини на належне ОСОБА_4 майно: земельний пай згідно сертифікату на право на земельну частку пай РН №546788. Вищевказану заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 відкликала заявою від 25.11.2020року.

Крім цього, ОСОБА_1 01 грудня 2020р. за №235 подала до приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. заяву про прийняття спадщини на належне її брату ОСОБА_4 майно: земельний пай згідно сертифікату на право на земельну частку пай РН №546788.

Оскаржуваною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій винесеною приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Сороколіт О.Г. від 23.11.2021 року №216/01-16, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку ( пай), так як відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), а саме Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №546788.

Відповідно до листа відділу у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 17.05.2021року К-26/0-0.27-26/138-21, вбачається, що на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано державні акти для ведення товарного с/г виробництва серії ЯЛ №688014 від 27.10.2011року за №03803 площею 1,2800 та серії ЯЛ №679078 від 27.10.2011року за №03196 площею 1,0691, які були видані на основі сертифікату на право на земельну частку пай серії РН №546788 зареєстрованого за №367 від 23.03.2002, яку він успадкував від ОСОБА_6 06.03.2008року згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого за №795.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №688014 ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Миколаївської райдержадміністрації №120 від 18.03.2011року був власником земельної ділянки площею 1,0691га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований за №03196.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №679488 ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Миколаївської райдержадміністрації №120 від 18.03.2011року був власником земельної ділянки площею 1,2800га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований за №03803.

Державний акт - це документ, який засвідчує, що особа, якій його видано, є повноправним власником земельної ділянки. Державні акти на право приватної власності на землю видає і реєструє відповідна місцева рада. Державний акт на право приватної власності на землю також визначає розмір, місцеположення, межі ділянки і містить її схему. В деяких випадках громадянин може отримати більше ніж один наділ. У такому разі в державному акті буде вказано такі самі дані про всі ділянки. В державному акті, який видають замість земельного сертифікату, вказують цільове призначення ділянки - або для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, або для ведення фермерського господарства. Право на отримання державного акту мають усі власники земельних сертифікатів.

Враховуючи викладене, дослідивши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2021року року на предмет її відповідності вимогам «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», суд приходить до висновку про наявність підстав для її скасування, оскільки ОСОБА_1 не могла представити сертифікати на право власності на земельні ділянки, оскільки такі втратили свою чинність, внаслідок видачі замість них державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №688014 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №679488.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання дій приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. протиправними та зобов`язання видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом то такі задоволенню не підлягають, оскільки із матеріалів спадкової справи №76/2020 не вбачається, що ОСОБА_1 представила всі необхідні документи для належного оформлення права на спадкове майно ОСОБА_4 .

Суд вважає, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 536,80грн., оскільки, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій вказала три позовні вимоги немайнового характеру: скасування постанови приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. від 23.11.2021року; зобов`язання вчини дії та визнати дії приватного нотаріуса протиправними, за що повинна була б сплати 1610грн. 40коп. судового збору, однак сплатила судовий збір за дві позовні вимоги на загальну суму 1073,60грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, сума судового збору яку необхідно стягнути з відповідача в користь позивача відсутня, однак з приватного нотаріуса Сорокліт О.Г. в користь держави слід стягнути 536,80грн. судового збору, як суму неоплачену ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задоволити частково.

Скасувати постанову приватного нотаріуса Сороколіт Ольги Григорівни №216/01-16 від 23.11.2021року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Стягнути з відповідача приватного нотаріуса Сороколіт О.Г. в користь держави 536,80 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2023року.

Суддя Бачун О. І.