Рішення

Іменем України

20 жовтня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/428/23

провадження № 2/578/98/23

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді КОСАР Алевтини Іванівни розглянув у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

до ОСОБА_1

про стягнення 37 817,00 грн заборгованості за кредитними договорами,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів"/позивач) звернулося до Краснопільського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 19 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" (далі Первісний кредитор, ТОВ"КУ "Європейська кредитна група") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №/720053, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, реквізити та підпис сторін.

19 квітня 2022 року між ТОВ"КУ "Європейська кредитна група" та позивачем було укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги, зокрема, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 у розмірі 17 163,00 грн, з яких: 4 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 663,00 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача з 19.04.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також 11 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" (далі Первісний кредитор, ТОВ " Лінеура Україна") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2236973. 27.06.2022 року між ТОВ " Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №27062022, відповідно до якого ТОВ " Лінеура Україна" передало ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 , заборгованість якої за кредитним договором №2236973 складає 20 654,00 грн, з яких: 6 300,00грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 354,00 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача з 27.06.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за зазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 37 817,00 грн.

Краснопільський районний суд Сумської області ухвалою від 13.04.2023 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (без виклику) сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу додатково копію позовної заяви з додатками.

22.05.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 позов визнає частково і не заперечує проти стягнення з неї 4 500 грн заборгованості за Кредитним договором №/720053, та 6 300 грн за Кредитним договором №2236973, мотивуючи тим, що грошові кошти в розмірі 4500 грн та 6 300 грн за вказаними кредитними договорами є споживчими кредитами. Тобто правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення таких кредитів регулюється Законом України " Про споживче кредитування".

За Кредитним договором №/720053 від 19.08.2021 відповідач отримала споживчий кредит в розмірі 4500 грн, що значно менше розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення цього договору 6 000 грн, а тому сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів що підлягають сплаті за порушення виконання нею зобов`язань на підставі згаданого договору про споживчий кредит, не може перевищувати 9 000 грн, у зв`язку з чим не може дорівнювати сумі 12 883,00 грн, що вказана в позові. Наразі в державі тримає воєнний стан, введений згідно Указу Президента № 64 /2022 від 24.02.2022 " Про введення воєнного стану в Україні".

Згідно п. 6-1 розділу IV Закону України " Про споживче кредитування", у період воєнного стану та протягом 30 днів після його завершення, вона має право на звільнення від виплати кредитодавцю або третій особі, яка набула право на стягнення її боргів, заборгованості щодо неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі не виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Таким чином, протягом воєнного стану та 30 днів після його завершення відповідач має право на звільнення від відповідальності перед кредитодавцем або іншою установою, яка набула право на стягнення з неї боргів згідно договорів факторингу, за прострочення нею виконання зобов`язань за договорами про споживчі кредити №/720053 від 19.08.2021 та №2236973 від 11.08.2021.

Крім того, як зазначає позивач, первісними кредитодавцями неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких була передбачена вказаними договорами про споживчі кредити, нараховувались відповідачу впритул до 19.04.2022 та 27.06.2022 відповідно, тобто до укладання суб`єктами підприємницької діяльності договорів факторингу з позивачем. Сам же позивач як він зазначає в позові, після відкупу боргів відповідача неустойку (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких була передбачена вказаними договорами, не нараховував. За викладених обставин, відповідач заперечує в частині стягнення з неї 12 663,00 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №/720053 від 19 серпня 2021 року, та 14 354,00 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором №2236973 від 11 серпня 2021 року. Судовий збір просить стягнути у розмірі 767,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог /ас 62-66/.

22.05.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, за змістом якої ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" у відповіді на відзив викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Так, відповідач не заперечує факт укладання Кредитного договору №/720053 від 19.08.2021 та Договору про надання фінансового кредиту №2236973 від 11.08.2021. Разом з цим відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, чим ставить під сумнів правильність Розрахунку заборгованості. З цього питання позивач наголошує, що відповідач має право подати до суду власний розрахунок або висновок експерта, складений на його замовлення у порядку частини першої статті 106 Цивільно процесуального кодексу України. Проте він цього не зробив.

Також позивач звертає увагу суду на особливості доказування в цивільному процесі і наголошує на тому, що сторона відповідача побудувала свою позицію на концепції «негативного доказу» (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі № 2-879/13 провадження № 61-10802св18). Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс…

Розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами відповідач не спростував, не надав власний розрахунок заборгованості. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум , що склали заборгованість, відповідач суду не надав. Доказів про повернення коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором, відповідач також суду не надав.

Самим відповідачем факт отримання грошових коштів за кредитними договорами у відзиві не спростовується. Відповідачем при підписанні цих договорів не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів.

Також позивач наголошує, що за весь період перебування права вимоги за вказаними договорами він не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути з відповідача ту заборгованість за кредитними договорами, яка була нарахована первісним кредитором. При цьому, жодна вимога про стягнення заборгованості не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафи, пені).

Щодо твердження відповідача про те, що вона має право протягом воєнного стану та 30 днів після його завершення на звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором №/720053 від 19 серпня 2021 року та кредитним договором №2236973 від 11 серпня 2021 року, повідомляє наступне. Оскільки кредитний договір №2236973 підписано відповідачем 11.08.2021, то нарахування відсотків відповідно до умов договору здійснювалось до 09.12.2021. Оскільки кредитний договір №/720053 підписано відповідачем 19.08.2021, то нарахування відсотків відповідно до умов договору здійснювалось до 24.02.2022.

Таким чином, норми п.6-1 розділу IV Закону України " Про споживче кредитування", не можуть бути застосовані до кредитних договорів №/720053 від 19.08.2021 та №2236973 від 11.08.2021, оскільки нарахування відсотків за ними здійснювалось до 24.02.2022, тобто до початку введення в Україні воєнного стану /ас 70-74/.

Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України /далі по тексту також ЦПК/

закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду заперечення на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Отже, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 ЦПК).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК).

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та ОСОБА_2 19.08.2021 була укладена індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту №/720053, за правилами кредитування за умовами якого ОСОБА_2 отримала фінансовий кредит в межах суми 4 500 грн зі сплатою відсотків на строк 30 днів з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 17.09.2021, на умовах зворотності, строковості, платності. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер мобільного телефону, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін /ас 7-8/.

Заперечень проти суми отриманих кредитних коштів позичальник не висловлює та не спростовує їх не повернення кредитору у повному обсязі.

Разом із договором між сторонами було підписано додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту №/720053 від 19.08.2021, який містить графік платежів та інформацію про контактні дані кредитодавця, в яких між сторонами погоджено: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформації та інші важливі аспекти /ас 10-11/.

19 квітня 2022 року між ТОВ"КУ "Європейська кредитна група" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №19042022-Є, відповідно до якого до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги, зокрема, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 станом на 19.04.2022 набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 у розмірі 17 163,00 грн, яка складається з наступних складових: 4 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 663,00 грн - сума заборгованості за відсотками /ас 12-16/.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав умови договору /ас 17/.

Також 11 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_2 було укладено Договір №2236973 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за правилами кредитування за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в суми 6 300 грн зі сплатою відсотків на строк 30 днів, інших передбачених платежів в сумі, строки та на умовах, передбачених договором /ас 22-28/

ОСОБА_2 також підписала паспорт споживчого кредиту, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, у якому визначено, зокрема, процентна ставка у межах пільгового періоду процентів річних, процентна ставка за межами пільгового періоду процентів річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, розмір пені, штрафів /ас 29-30/.

Заперечень проти суми отриманих кредитних коштів позичальник не висловлює та не спростовує їх не повернення кредитору у повному обсязі

27.06.2022 року між ТОВ " Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір факторингу №27062022, відповідно до якого ТОВ " Лінеура Україна" передало ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 , заборгованість якої за кредитним договором №2236973 станом на 27.06.2022 складає 20 654,00 грн, з яких: 6 300,00грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 354,00 грн - сума заборгованості за відсотками /ас 31-34/.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не виконав умови договору /ас 78-79/.

Таким чином, з моменту отримання права вимоги до відповідача з 27.06.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Разом з цим, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_2 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості як на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», так і на рахунки попереднього кредитора, і станом на 27.06.2022 заборгованість за договором №2236973 від 11.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не погашена і складає 20 654,00 грн, з яких: 6300,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14354,00 грн сума заборгованості за відсотками /ас 35/.

Правовою підставою заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України /далі по тексту також ЦК/ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини першої статті 516 ЦК визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори були укладені між ТОВ"КУ "Європейська кредитна група" та ОСОБА_2 , між ТОВ " Лінеура Україна" та ОСОБА_2 у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам частини першої статті 205, ст.6, 207, 627-628, частини другої статті 639 ЦК. При цьому, на виконання приписів частини першої статті 638 ЦК сторони у вказаних договорах досягли згоди щодо всіх істотних умов цих правочинів, в зв`язку з чим вони в силу положень статті 629 ЦК є обов`язковим для виконання сторонами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Тому наявні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_2 товариство дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що ТОВ"КУ "Європейська кредитна група" ТОВ " Лінеура Україна", правонаступником яких є позивач за первісним позовом, свої зобов`язання за кредитним договором виконали, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти. Заперечень проти суми отриманих кредитних коштів позичальник не висловлювала. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у неї утворилась заборгованість за кредитами.

Врахувавши, що позичальник не заперечує факт отримання нею кредитних коштів та не спростовує їх не повернення кредитору у повному обсязі, суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками єобґрунтованим.

Заперечення відповідача на позов, викладені у відзиві, суд вважає безпідставними й такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач не виконав умови договорів. Нарахування відсотків здійснювалось відповідно до умов договорів до 24.02.2022.

Відповідно до норм Закону України "Про споживче кредитування" (розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення", п. 6 и п. 6-1) у разі прострочення платежів в період карантину, воєнного стану та протягом 30 календарних днів після його закінчення, Банк не нараховує штрафи та пені по кредитним продуктам.

В зв`язку з цим, суд відхиляє твердження ОСОБА_2 про те, що вона має право протягом воєнного стану та 30 днів після його завершення на звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором №/720053 від 19.08.2021 та кредитним договором №2236973 від 11.08.2021

Відповідачем не заявлено у справі зустрічний позов про визнання кредитних договорів та договорів факторингу недійсними

Відтак, оскільки вищевказані договори про надання коштів у позику та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, то в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.12, 81 ЦПК не спростовано відповідачем жодними доказами.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 2 684 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 274, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення 37 817,00 грн заборгованості за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місце знаходження юридичної особи: вулиця Симона Петлюри,30, м. Київ, 01032; реквізити ІВАN№ НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»)суму заборгованості:

за Кредитним договором №/720053 в розмірі 17 163,00 грн, з яких:

4 500,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

12 663,00 грн сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором №2236973 розмірі 20 654,00 грн, з яких:

6 300,00грн сума заборгованості за основною сумою боргу,

14 354,00 грн сума заборгованості за відсотками,

а усього 37 817 (тридцять сім тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про сторони та інших учасників справи

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» , місце знаходження юридичної особи: вулиця Симона Петлюри,30, м. Київ, 01032.

Представник позивача: НИЖНИК Вікторія Василівна, адреса: вулиця Лісова, 2, поверх №4, м. Бровари Київська область, 07400; довіреність Банку зареєстрована під № 497 від 08.02.2023.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; Паспорт НОМЕР_3 від 21.08.2002.

Суддя А. І . КОСАР