УХВАЛА

08 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 205/3401/22

провадження № 61-14934ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, комунального підприємства «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування розпорядження Дніпропетровської обласної ради та наказу по підприємству про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася з позовом до Дніпропетровської обласної ради, КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування розпорядження Дніпропетровської обласної ради та наказу по підприємству про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Просила визнати незаконними та скасувати рішення Дніпропетровської обласної ради №187-11/У111 від 13 травня 2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» Дніпропетровської обласної ради, накази голови комісії з реорганізації КП «Дніпропетровська обласна реабілітаційна лікарня» Дніпропетровської обласної ради №71 від 18 травня 2022 року, №72 від 18 травня 2022 року, поновити на вакантну посаду генерального директора КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради або на рівнозначну посаду в іншому лікувальному закладі в межах м. Дніпро, стягнути з КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради середній заробіток на посаді генерального директора, лікаря акушера-гінеколога за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі, моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська

від 13 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року у задоволенні позову

ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування розпорядження Дніпропетровської обласної ради та наказу по підприємству про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовлено.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року (повний текст постанови складено 18 вересня 2023 року).

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні її позову про визнання незаконними та скасування розпорядження Дніпропетровської обласної ради та наказу по підприємству про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

За пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року заявник вказує застосування в оскаржуваній постанові норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц,

від 09 грудня 2021 року у справі № 646/2661/20.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 13 вересня 2023 рокуу справі.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 205/3401/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, комунального підприємства «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування розпорядження Дніпропетровської обласної ради та наказу по підприємству про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська