Справа № 577/4562/23
Провадження № 2/577/1056/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря судового засідання Цуканової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Школа Сергій Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» та прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером № 27608, про стягнення з неї на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості в сумі 14 090 грн 00 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що у жовтні 2021 року через додаток «Дія» їй стало відомо, що 12 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Школою С.М. було відкрито виконавче провадження № 67121413. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою В.О. за № 27608 про стягнення з неї на користь відповідача - ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості у розмірі 14 090 грн 00 коп. Вона вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні 15 вересня 2021 року виконавчого напису № 27608 були порушені вимоги діючого законодавства України, зокрема, ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» приватному нотаріусу до вчинення виконавчого напису не були надані документи, які б підтверджували безспірність її заборгованості. Станом на 15 вересня 2021 року вона не мала заборгованості перед відповідачем ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» у розмірі 14 090 грн 00 хв, а тому розмір вказаної заборгованості є спірним. Протягом дії кредитного договору вона не отримувала жодної вимоги від кредитора про наявність у неї заборгованості за кредитним договором, процентами, штрафними санкціями, тощо, а також не отримувала такого повідомлення від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О.

Враховуючи, що вона не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, вона була позбавлена можливості оскаржити вказану вимогу у судовому порядку або у письмовому вигляді подати заперечення кредитору чи нотаріусу. Крім того вона не згодна із сумою заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса.

Також відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин». Отже, нотаріус не має права вчиняти виконавчі написи на підставі документів про стягнення заборгованості, що випливає з кредитних правовідносин, крім документів зі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі документів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27608 від 15 вересня 2021 року, який не був нотаріально посвідчений, а також не переконавшись у відсутності спору між нею та відповідачем щодо наявності заборгованості за вказаним кредитним договором.

За таких обставин виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером №27608, є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2023 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (а.с. 36).

Відповідно до ухвали суду 11 вересня 2023 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду на 12 жовтня 2023 року (а.с. 68).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Пушкарьов О.О. надав заяву про проведення судового засідання без його та позивача участі (а.с. 65, 66).

Відповідач ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» у судове засідання також не з`явилося. Відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце судового засідання (а.с. 69). У своїх поясненнях представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» не визнає, прохає розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника (а.с. 56-62).

Представником відповідача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» адвокатом Павленком С.В. надані пояснення на позовну заяву, у якому представник відповідача прохає відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те 01 березня 2020 року за допомогою дистанційних засобів між ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» був укладений кредитний договір № UP 1176802. Вказаний факт не заперечує і позивач.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Вказані документи були надані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою В.О. до вчинення 15 вересня 2021 року виконавчого напису, який був зареєстрований за реєстровим номером № 27608.

Крім того суди при розгляді вказаної категорії справ мають вставити дійсну суму заборгованості та у разі безпідставності вимог стягувача, - скасувати виконавчий напис і відмовити у задоволенні вказаних вимог, а у разі часткової їх обґрунтованості постановити рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу.

Також на час вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором від 01 березня 2020 року в розмірі 13 440 грн 00 коп, - станом на 15 вересня 2021 року, вимоги щодо стягнення заборгованості виключно за нотаріально посвідченими договорами не діяли.

За таких обставин прохає відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу, які вона прохає стягнути з ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» в розмірі 8 000 грн. 00 коп є неспівмірними із складністю справи, не відповідають критерію розумності та не підтверджені жодними доказами. Крім того позивачем не надані документи, які б підтверджували сплату нею коштів за надану правову допомогу (а.с. 56-64).

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Школа С.М. у судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 69).

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за номером № 27608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», заборгованості за кредитним договором № UP 1176802 від 01 березня 2020 року (номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі U2106894) за період з 14 квітня 2020 року до 18 серпня 2021 року в розмірі 13 440 грн 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн 00 коп, заборгованість по нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 6 440 грн 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 650 грн 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить 14 090 грн 00 коп (а.с. 9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Школою С.М. від 12 жовтня 2021 року за заявою ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» про примусове виконання рішення від 15 вересня 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 67121413 (а.с. 10, 27-28)

Також приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Школою С.М. 12 жовтня 2021 року винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с. 29-30), а 03 листопада 2021 року постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 31-32).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.ст. 626, 628, 610 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 вищевказаного Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок вчинення виконавчих написів передбачений Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно п. 3.1 вказаної Глави розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів.

Так, постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Також вказаним судовим рішенням зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на час ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22 лютого 2017 року, отже і п. 2 постанови КМУ від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

У подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Зі змісту наведених судових рішень вбачається, що з 22 лютого 2017 року виконавчий напис може бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З аналізу нормативно-правових актів, які регулюють порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

З наведеного слідує, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання вказаного питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, та постанові Верховного Суду України від 23 січня 2018 року № 61-154св18.

В той же час, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів, що на час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія» Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором № UP 1176802 від 01 березня 2020 року, станом 15 вересня 2021 року розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становив 13 440 грн 00 коп, а нотаріус переконався у безспірності заборгованості за кредитним договором № UP 1176802 від 01 березня 2020 року.

За таких обставин, суд приходить висновку, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований за реєстровим номером №27608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія» Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором № UP 1176802 від 01 березня 2020 року на суму 13 440 грн 00 коп та витрат за вчинення нотаріальних дій в розмірі 650 грн 00 коп, всього 14 090 грн 00 коп.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення пощову в розмірі 1 073 грн 60 коп (а.с. 1) та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 грн 80 коп (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 610 грн 40 коп (1 073 грн 60 грн + 536 грн 80 коп).

Позивач прохає також стягнути на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн 00 коп.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного закону).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що 17 травня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мотальової-Кравець В.Ю. був укладений договір про надання правової допомоги у цивільній справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригідою В.О., який зареєстрований за № 27608 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості (а.с. 17-20)

За умовами цього договору сторони визначили вартість послуг з надання правової допомоги у фіксованій сумі в розмірі 8000 грн 00 коп (п. 3.1. п. 3 договору).

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг № 2 до договору про надання правової допомоги від 17 травня 2023 року, який був складений 17 травня 2023 року, детального опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. на виконання умов договору про надання правової допомоги від 17 травня 2023 року, адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. позивачу ОСОБА_1 були надані наступні послуги: усна консультація клієнта, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, складання заяви про забезпечення позову та складання заяви про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, всього на суму 8 000 грн 00 коп (а.с. 22).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Тобто, факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19.

В той же час судом встановлено, що окрема заяви про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін складена не була, а відповідне клопотання позивача міститься у позовній заяві ( а.с. 8).

Крім того, на думку суду, заявлений позивачем розмір витрат за надану правничу допомогу в сумі 8 000 грн 00 коп є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, а зазначена сума гонорару не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 01 лютого 2023 у справі № 160/19098/21 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд визначає понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67121413, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Школа С.М. на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого за реєстровим номером № 27608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості у розмірі 14 090 грн 00 коп до набранням рішенням суду законної сили (а.с. 37-38).

Частиною 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 18, 517, 518, 525, 526, 610, 626-628, 1054 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 142, 158, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований за реєстровим номером № 27608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості за кредитним договором № UP 1176802 (номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі U2106894) від 01 березня 2020 року за період з 14 квітня 2020 року до 18 серпня 2021 року в розмірі 13 440 грн 00 коп, а також витрат за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 650 грн 00 коп, всього 14 090 грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 610 грн 40 коп (одна тисяча шістсот десять грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн 00 коп (чотири тисячі грн 00 коп), всього 5 610 грн 40 коп (п`ять тисяч шістсот десять грн 40 коп).

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 серпня 2023 року, у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67121413, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Школа Сергій Михайлович на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого за реєстровим номером № 27608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованості у розмірі 14 090 грн 00 коп, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», , м. Київ, вул. Сурикова, буд. 30.

Суддя Ярмак О. М.