Дата документу 10.11.2023Справа № 554/9934/23
Провадження № 2-з/554/129/2023
У Х В А Л А

10 листопада 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 подав до суду про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яке належить їм на праві власності та заборонити будь які реєстраційні дії по відношенню до автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вказав, що 25.04.2023 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля Тойота RAV 4 та автомобіля Subaru Forester, яким керував ОСОБА_2 , власником автомобіля Subaru Forester є ОСОБА_3 07.08.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави винесено постанову про закриття кримінального провадження та визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. ОСОБА_1 зазначає, що під час ДТП його автомобіль Тойота RAV 4 був суттєво пошкоджений та вартість відновлення автомобіля складає 764 552,69 грн. Позивач вказує, що ним понесено витрати на експертні послуги у сумі 10 276,14 грн., на перевезення автомобіля на штраф майданчик 2000 грн., адвокатські послуги 28 000 грн. ОСОБА_1 вказує, що загальна сума збитків та відповідних витрат складає 804 828,83 грн., які необхідно стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 250 000 грн. Вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту майна, яке є власністю відповідачів та заборони вчинення будь-яких дій з автомобілем Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За змістом ч. 2 ст. 151 ЦПК України підставою для забезпечення позову є заява, у якій повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на все належне рухоме та нерухоме майно відповідачів , а також заборонити будь які реєстраційні дії по відношенню до автомобіля Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач, заявляючи вимогу про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачам, не додав до заяви перелік та вартість рухомого та нерухомого майна, яким володіють відповідачі та не додав доказів, що автомобіль Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , що позбавляє суд оцінити вимогу заявника з огляду на принцип співмірності бажаного заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Крім того, суд констатує, що за наведеної позивачем доказової бази, суд не може встановити чи не порушить забезпечення позову права інших осіб.

Підставою необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначено ймовірність вчинення відповідачами дій щодо приховування майна, його продажу, знищення або знецінення. При цьому доказів на підтвердження даних обставин заявником не надано.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заборона відчуження майна (його арешт) є тимчасовим заходом і направлена на збереження обсягу майна, щодо якого наявний спір.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Тому суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не вказано, яке саме майно належить відповідачам та не надано доказів, що автомобіль Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонити будь які реєстраційні дії по відношенню до якого просить позивач, на праві власності належить ОСОБА_3 , не доведена належність будь якого майна відповідачам, не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно так , як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди простягнення боргу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди про стягнення боргу задоволенню не підлягає - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін.

Суддя Л.І.Савченко