Провадження № 2/752/1531/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.09.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Ящука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про визнання іпотеки припиненою та скасування заборон,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс» про визнання іпотеки за Іпотечним договором № 49.12./11/і213/08 від 11.03.2008 р. такою, що припинена, зняття заборони відчуження кв. АДРЕСА_1 , виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису 1221054 від 07.04.2014 р. і виключення з Державного реєстру іпотек запису № 8359644.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2008 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір № 49.27/11/08-Z про відкриття невідновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 134330,00 грн. під 15,2 %, з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.03.2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 11.03.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір №49.12/11/і213/08 предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Станом на 03.06.2011 року заборгованість складала 155291,82 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом 122948,01 грн.; сума заборгованості за відсотками 21419,39 грн. та сума пені за несвоєчасне погашення кредиту 10924,42 грн. і ПАТ «Кредипромбанк» звернувся з позовом про стягнення заборгованості до Голосіївського районного суду (справа № 2-4297/11).

12.09.2011 суд ухвалив рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 155291,82 грн., судового збору в розмірі 1552,92 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом в розмірі 120 грн., всього 156964,74 грн.

Позивач зазначає, що вся сума згідно рішення суду нею без заходів примусового стягнення була сплачена в період з 01.03.2012р. по 02.07.2012р., в повному обсязі на рахунок ПАТ «Кредитпромбанк», з огляду на що Банк 01.08.2012р. звернувся до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві з заявою про повернення виконавчого документа № 2-4297/11 про стягнення суми боргу в зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду та припинення всіх дій, пов`язаних з примусовим виконанням рішення суду.

В 2014 році ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом про стягнення з позивача суми боргу за тим же Кредитним договором в розмірі 18847,42 гривні та судових витрат у справі, посилаючись на те, що 26.06.2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредипромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами відповідно до Додатку № 1 до даного Договору (акту прийому-передачі прав вимоги).

17.02.2015року суд ухвалив рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовив, так як банк не довів належними доказами своє право звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитним договором, а також не довів факту наявності такої заборгованості. Апеляційний суд залишив рішення без змін.

02.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. за реєстровим №1609 від 02.09.2020р., та додатків №1 і №2 до нього, в який потрапили мої договори №49.27/11/08- 2 від 11.03.2008, №49.12/11/І213/08 від 11.03.2008 та право вимоги за цими договорами.

Позивач зазначає, що в зв`язку з відсутністю заборгованості за кредитним договором вона 4 червня 2021 року звернулась з вимогою до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо зняття заборони з майна у зв`язку з виконанням основного зобов`язання первісному кредитору, однак такий лист повернувся в зв`язку із закінченням терміну його зберігання.

Оскільки наявність інформації про обтяження нерухомого майна в реєстрі обтяжень перешкоджає реалізації квартири, позивач просить в судовому порядку визнати іпотеку припиненою та зняти обтяження з квартири, що є предметом іпотеки.

09.09.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не повідомила суду, що іпотекою квартири за адресою: АДРЕСА_2 забезпечувалось виконання зобов`язань ще за іншим кредитним договором № 49.27/13/06-Z від 19.10.2006 р., зобов`язання за яким не виконані і рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26.03.2012 р. з позивачки стягнуто заборгованість в розмірі 83894,76 доларів США. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів виконання зобов`язань за кредитними договорами в повному обсязі.

10.03.2023 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження.

Представник позивача в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на припинення іпотеки в зв`язку з виконанням зобов`язань.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів виконання зобов`язань, які були забезпечені іпотекою майна.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Судом встановлено, що 19.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Позивачем укладено Кредитний договір № 49.27/13/06-Х, відповідно до умов якого Позивачці як позичальнику надано кредит на купівлю нерухомості: квартири загальною площею 37,20 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 69000,00 доларів США строком по 18 жовтня 2026 р. зі сплатою 12,5 процентів річних в іноземній валюті, а Позичальник зобов`язалась щомісячно до 11-го числа кожного календарного місяця включно, частково погашати заборгованість за Кредитним договором № 1 з дотриманням графіку платежів, визначеного п. 3.1. Кредитного договору (не допускати перевищення заборгованості на визначену дату).

Крім того, 11.03.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та Позивачем укладено Кредитний договір № 49.27/11/08-7, відповідності до умов зазначеного Кредитного договору № 2 ОСОБА_1 як позичальнику відкрито невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 134 330 гривень 00 копійок строком по 10 березня 2018 р. зі сплатою 15,2 % річних, а Позичальник зобов`язалась щомісячно до 10-го числа кожного календарного місяця включно, частково погашати заборгованість за кредитом у розмірі 1 119,42 грн. , повертати отриманий кредит на рахунок вказаний у пункті 1.2 Кредитного договору № 2.

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

11.03.2008 року, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань Позивача за за Кредитним договором договорам № 1 та Кредитним договором № 2, між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено Іпотечний договір № 49.12/11/і213/08.

Згідно умов Іпотечного договору Позивачка як іпотекодавець передала Банку в іпотеку квартиру загальною площею 37,20 кв. м. в АДРЕСА_2 .

Відповідно до умов Іпотечного договору визначено, що термін «Кредитний договір» в договорі вживається у значенні Кредитного договору № 49.27./11/08-Z від 11.03.2008 р. та Кредитний договір № 49.27/13/06- Z від 19.06.2006 р.

Предметом Іпотечного договору істотними умовами Іпотечного договору11.03.2008 р. п.1.3 Іпотечного договору № 49.12/11/і213/08 є зобов`язання за Кредитним договором № 49.27./11/08-Z від 11.03.2008 р. та Кредитним договором № 49.27/13/06- Z від 19.06.2006 р.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений 26.06.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №1441, відповідно до якого первісний кредитор на користь АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступив право вимоги до ОСОБА_1 . Кредитними договорами та Іпотечним договором.

02 вересня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір про відступлення прав вимоги № 2303/К/1 , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. і зареєстрований в реєстрі за № 1609, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2, а також договором забезпечення..

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України "Про іпотеку").

За приписами статей 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що 26.03.2012 р. ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 49.27/13/06- Z від 19.06.2006 р.

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.03.2012 р. позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 83894,76 доларів США та судові витрати.

Крім того, 12.09.2011 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.27./11/08-Z від 11.03.2008 р., відповідно до якого суд стягнув з Позичальника заборгованість в сумі 155291,82 гривні та судові витрати у справі.

ПАТ «Кредитпромбанк» 02.08.2012 р. листом № 17151/49.67.1.2.-12153-49 підтвердив виконання ОСОБА_1 рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 12.09.2011 р. та подання заяви до ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві щодо повернення виконавчого документа без виконання.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З боку позивача суду не надано достатніх доказів повного виконання зобов`язань за Кредитним договором № 49.27./11/08-Z від 11.03.2008 р. та Кредитним договором № 49.27/13/06- Z від 19.06.2006 р., зобов`язання за якими забезпечувались іпотекою нерухомого майна за Іпотечним договором № 49.12/11/і213/08.

Оскільки позивач не довела в ході розгляду справи виконання нею зобов`язань за Кредитними договорами в повному обсязі, підстав, визначених законом для припинення іпотеки суд не вбачає, а отже такі вимоги не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про зняття заборон відчуження квартири АДРЕСА_1 , виключення відомостей про заборони з Державних реєстрів, оскільки такі вимоги є похідними від задоволення вимоги про припинення іпотеки, а таких підстав судом не встановлено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про визнання іпотеки припиненою та скасування заборон відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя