Справа №351/2010/23
Номер провадження №2/351/636/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині цивільну справу за позовом адвоката Рудник Христини Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частки майна спільної часткової власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за позивачем право власності на частки майна спільної часткової власності за набувальною давністю у житловому будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12023944.

Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що внаслідок розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 27 червня 1990 року, правовий режим житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, було змінено з спільної сумісної власності у спільну часткову власність.

Право власності на частку вищезгаданого житлового будинку належало ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на частину житлового будинку, виданого Виконавчим комітетом Завальської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області 10 листопада 2000 року, на підставі рішення Завальської сільської ради № 29 від 24 жовтня 2000 року, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайоне бюро технічної інвентаризації» 10 листопада 2000 року. Реєстраційний номер нерухомого майна: 12023944.

Представник позивача зазначає, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 його рідним братом ОСОБА_1 було успадковано за заповітом (одну другу) частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Колишня дружина померлого брата позивача, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Ценява Коломийського району Івано-Франківської області. Остання за життя не здійснила реєстрації права власності на частки майна у вищезгаданому житловому будинку, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 335554470.

Після смерті ОСОБА_3 , зі слів спільних дітей колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , строк на прийняття спадщини був пропущений та спадкова справа не відкривалася, оскільки останнім вищезгаданий житловий будинок непотрібний і вони незацікавленні в оформеленні права власності на вищезгадане майно.

Представник позивача звертає увагу суду на те, що протягом 13 (тринадцяти) років останній є власником вищезгаданої частки житлового будинку, фактично добросовісно володіє та безперервно користується всім житловим будинком та всією присадибною територією, здійснює догляд за останнім, сплачує всі комунальні платежі за газо- та електропостачання.

Факт безперервного володіння житловим будинком АДРЕСА_1 Позивачем можуть підтвердити сусіди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Представник позивача адвокат Рудник Х.М. надала заяву, в якій просила справу розглядати у її та позивача відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просила його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 через канцелярію суду подала заяву Вх.№ 6986 від 11.09.2023 в якій зазначила, що проти позову не заперечує, просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву Вх.№ 6987 від 11.09.2023 у якій вказав, що проти позову не заперечує, просить його розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 4 ст.206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 безперервно та відкрито володіє нерухомим майном - а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , більше 10 років, що підтверджується, Актом обстеження матеріально-побутових умов виданим Старостинським округом №3 с. Завалля, с. Запруття Коломийського району Івано-Франківської області №408 від 03.08.2023 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем у заповіті майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (позивача по справі).

Спадщина, на яку видане вищевказане свідоцтво складається із частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що належав померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на частину житлового будинку, виданого Виконавчим комітетом Заваллівською сільською рвдою, Снятинського району Івано-Франкіської області, 10.11.2000 р. на підставі рішення Заваллівської сільської ради №29 від 24.10.2000р., зареєстрованим Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 10 листопада 2000 року. Реєстраційний номер нерухомого майна: 12023944.

Зідно із витягом про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 (позивачу по справі) належить частки на праві приватної спільної власності житловий будинок АДРЕСА_2 , номер запису:114 в книзі:1.

Із висновку про вартість майна відомо, що житловий будинок АДРЕСА_3 становить 127822,00 (сто двадцять сім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні.

Позивачем було виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок.

Статтями 16,328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. ст.1265,1268,1269,1270,1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частки майна спільної часткової власності за набувальною давністю у житловому будинку АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12023944.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО