Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6325/23
Провадження № 2/279/1744/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М.,з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/6325/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.12.2018 року у справі №279/3550/18 розірвано.

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Дочка проживає нею, навчається на 1 році навчання заочної форми навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України за умов договору (на платній основі), термін навчання з 04.09.2023 року по 31.12.2024 року, що підтверджується довідкою з університету.

Дочка не працює, що підтверджується довідкою форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, тому потребує оплати за навчання, харчування, одягу та коштів на задоволення інших базових потреб.

Вона не має можливості самостійно її утримувати.

Відповідач офіційно працевлаштований, обіймає посаду водія у Приватному підприємстві Укрпалетсистем, має стабільний дохід, нерухоме майно, інших дітей на утриманні не має, тому має змогу сплачувати аліменти.

Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання: 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі: 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, термін якого становить до 31.12.2024 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

04.10.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 14.10.2023 року.

У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань, пов`язаних з розглядом справи, не надійшло.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 03.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області.

З довідки № 43-23з від 11.09.2023 року слідує, що ОСОБА_3 навчається на 1 році навчання заочної форми навчання за умов договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України. Освітній ступінь «Магістр». Галузь знань 29 «Міжнародні відносини». Спеціальність 291 «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії». Освітня програма: «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії». Запланований термін навчання з 04.09.2023 року по 31.12.2024 року.

Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких

юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання.

Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, тощо.

Ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на придбання навчального приладдя є загальновідомими.

Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період навчання повнолітньої дочки, наявності інших утриманців не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПП «Укрпалетсистем», РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на період навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Національному університеті біоресурсів і природокористування України в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 29.09.2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Шульга О.М.