РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

при секретарі судового засідання Венгринюк О.Р.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі,зареєстрованому в законному порядку 27.07.2013 року Сихівським відділом ДРАЦС РС Львівського МУЮ, актовий запис № 205. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якана сьогоднішній день є неповнолітня та проживає разом з позивачем. В подальшому, через постійні непорозуміння сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та розірвали свій шлюб за рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2016 року. Відповідно дорішення суду у справі2/464/767/16 від 02.03.2016 року вирішено стягувати з відповідача 500 грн. аліментів щомісячно на утримання спільної дитини.Окрім цього, оскільки малолітня дитина сторін проживає разом зі своєю матір`ю, відповідач є особою працездатного віку, тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини.Після вказаного рішення суду про стягнення аліментів на утримання їх дитини, відповідач періодично надавав ці кошти, проте їх не вистачало. Фактично спільна дитина перебуває на повному утриманні позивача. Коли дитина підросла,витрати на її утримання дуже суттєво збільшились. Підтвердженням цього є відвідування дитиною закладу освіти, а також відвідування розвиваючих гуртків позашкільної освіти, хвороби дитини, забезпечення інших потреб дитини (одяг, взуття, іграшкита шкільне приладдя). У зв`язку з цим матеріальне становище позивача погіршилось. При цьому, відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду.Оскільки пройшли роки і підвищився мінімальний прожитковий мінімум, відповідно до цього піднялися ціни на все. Таким чином, сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення фізичного, розумового, гармонійного, психологічного розвитку та оздоровлення дитини, у зв`язку із цим позивач бажає збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. Позивач вважає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти. Відтак, просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, до 2000 грн. Зменшені позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що в добровільному порядку на виконання рішення суду сплачував аліменти, при цьому, в міру можливості навіть в більшому розмірі, ніж це визначено судом, не заперечив щодо збільшення розміру аліментів, а саме сплати 2000 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.02.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на " ОСОБА_5 ".

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є відповідач ОСОБА_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2016 року у справі №464/1412/16-ц (провадження №2/464/767/16) вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статей 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму, та станом на 2023 рік для дітей віком від 6 до 18 років складає 2833 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення.

Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнає, суду не надано інших доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн.

Крім того, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до переконання що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 з 500 грн. до 2000 грн.

Зважаючи на той факт, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_3 від 15.06.2023 року, суд вважає, що згідно з п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Керуючись статтями 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, статтями 181, 182, 183, 184, 189, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2016 року у справі №464/1412/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно,до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

З дня набрання цим рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02.03.2016 року у справі №464/1412/16-ц.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.