Справа № 128/3931/23
Провадження № 22-ц/801/2140/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 рокуСправа № 128/3931/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2023 року про повернення заяви про забезпечення позову, постановлену у складі судді Карпінської Ю. Ф. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

26.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит Капітал»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 186309 від 17.06.2021 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2023 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх. № 8484 від 11.10.2023 року), в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування усіх фактичних обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Статтею 151 ЦПК України передбачено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини десятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову на підставі частини десятої статті 153 ЦПК України дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, оскільки в ній не обґрунтовано усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги. Так, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що у разі незабезпечення позову, всі грошові кошти буде списано з її банківських рахунків в рахунок погашення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса Грисюк О. В., який вона вважає таким, що не підлягає виконанню, однак таке обґрунтування не узгоджується з предметом позову, оскільки вимогою позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, який вчинено приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є. М.. Крім того, у прохальній частині заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не конкретизувала, на підставі якого саме виконавчого напису слід зупинити стягнення (не зазначено ким видано виконавчий напис). Крім того, своєю адресою місця проживання ОСОБА_1 зазначає АДРЕСА_1 , однак населеного пункту з такою назвою у Вінницькій області не існує, натомість такий населений пункт є в Харківській області.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За таких обставин, встановивши, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування обставин, на яких грyнтуються вимоги, її прохальна частина не конкретизована, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що подана заява не відповідає вимогам частини першої статті 151 ЦПК України, а тому на законних підставах, визначених частиною десятою статті 153 ЦПК України повернув її заявниці. Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення перешкод, які стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі апелянта не зазначає в чому полягає незаконність ухвали суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до незаконності ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з надуманих заявником підстав, тоді як такої ухвали судом першої інстанції не постановлялось.

З метою забезпечення заявнику доступу до суду апеляційної інстанції, колегією суддів розгляд апеляційної скарги був призначений у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, однак даним правом апелянт не скористалася і в судове засідання для надання уточнюючих пояснень не з`явилася.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи зазначене, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27.09.2023 року про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський