Справа № 242/1575/23
Провадження № 2-с/242/11/23
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2023 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

Встановив:

16.10.2023 року Селидівським міським судом Донецької області було видано судовий наказ за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію за період з 01.11.2020 року по 01.04.2022 року у сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 24 коп..

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу, оскільки в його квартирі встановлено індивідуальне опалення та співвласникам, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також на функціонування внутрішньо будинкової системи опалення. Докази, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, відсутні. У зв`язку з чим, просить скасувати судовий наказ № 242/1575/23, виданий Селидівським міським судом Донецької області 16.10.2023 року та стягнути з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» судові витрати на його користь.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстав для повернення заяви судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається наявність спору щодо заборгованості. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Оцінивши викладені заявником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження, вважаю, що вимоги стягувача, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню, оскільки між стягувачем та боржником виник спір про право.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Щодо вимоги заявника про стягнення з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» суми сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 134.20 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст.164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того норми ст.171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

Оскільки ст.141 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат в позовному провадженні, а нормами розділу ІІ ЦПК України не передбачено стягнення із стягувача на користь боржника судового збору, сплаченого при поданні заяви про скасування судового наказу у разі її задоволення, то сплачений судовий збір не підлягає стягненню на користь боржника.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Приписами ч. 3 ст.171 ЦПК України встановлено, що суддя не пізніше двох днів після подання заяви про скасування судового наказу постановляє ухвалу про скасування наказу, якщо відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу.

Суддя вважає, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, а тому судовий наказ підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Судовий наказ, виданий 19.09.2023 року Селидівським міським судом Донецької області по справі № 242/1575/23 за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану теплову енергію - скасувати.

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Черков