Справа № 226/269/23

Справа 226/269/23
Провадження 2/226/537/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2023 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Лазарєвої В.В.,

учасники цивільного процесу:

представник позивача ОСОБА_1 , (відсутня),

відповідач ОСОБА_2 (відсутня),

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi у місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

у с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Мирноградтепломережа» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підприємстві позивача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідального власника ОСОБА_2 , який відповідає квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира відповідача знаходиться у житловому будинку та є невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому відповідач є користувачем теплової енергії, яку надає позивач. У зв`язку із неналежним виконанням обов`язку по сплаті одержаних та спожитих послух з теплопостачання у період з 01 жовтня 2013 року до 01 лютого 2023 року утворилась заборгованість у сумі 73969,35 грн та заборгованість за плату за абонентське обслуговування в сумі 807,92 грн за період з 01 жовтня 2020 року до 01 лютого 2023 року. З урахуванням положень статті 625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у сумі 73969,35 грн за період з 01 жовтня 2013 року до 01 лютого 2023 року, суму інфляційних витрат у сумі 1087,43 грн, 3% річних у сумі 357,66 грн за період 01.06.2020 року до 01.02.2022 року, плату за абонентське обслуговування у сумі 807,92 грн за період з 01 жовтня 2020 року до 01 лютого 2023 року, а також понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачем надано на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Від відповідача суду поданий відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі. Дані позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки до даного спору слід застосувати позовну давність. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість почалася з 01.10.2013 року, що у свою чергу означає, що при відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, у зв`язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою про захист своїх інтересів та дія однорічного строку права на звернення до суду з вимогою про сплату неустойки (пені, штрафу). Таким чином, строк позовної давності загального строку позовної давності в 3 роки щодо стягнення заборгованості та одного року щодо розміру неустойки (штрафу, пені) вже сплив, просить в задоволенні вимог відмовити у повному обсязі та застосувати позовну давність терміном 3 роки.

Інші заяви по суті справи від учасників до суду не надходили.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

23.10.2023 року ухвалою Димитровського міського суду Донецької області скасоване заочне рішення від 06.04.2023 року, справу призначено до розгляду в судовому засіданні о 10.30 год 14 листопада 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,20-24). Квартира підключена до об`єднаної системи централізованого опалення.

На відповідача ОСОБА_2 позивачем оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення їй нарахувань, що свідчить про фактичне укладання між сторонами договору про надання та отримання послуг з теплопостачання.

Як вбачається з наданих стороною позивача доказів, плату за послуги теплопостачання відповідач у спірний період з 01 жовтня 2013 року до 01 лютого 2023 не здійснювала, заборгованість за вказаний період становить 73969,35 грн. Також відповідач не здійснювала плату за абонентське обслуговування у сумі 807,92 грн за період з 01 жовтня 2020 року до 01 лютого 2023 року (а.с.11-14).

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.

Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання».

Згідно з п.35 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії ; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ).

Положеннями ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з приводу стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з теплопостачання 17.02.2023 року, тобто поза межами строку позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності і стягнути з неї на користь позивача заборгованість з послуг теплопостачання за період з 01 березня 2020 року до 1 лютого 2023 року в сумі 29080,06 грн. Вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 по 29.02.2020 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як відповідачка прострочила виконання зобов`язань зі сплати послуг за теплопостачання, з неї на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних в сумі 357,66 грн та інфляційні втрати в розмірі 1087,43 грн за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року.

Крім заборгованості за теплову енергію, 3% річних та втрат від інфляційних процесів, позивач просить суд стягнути з відповідачки і плату за абонентське обслуговування в розмірі 807,92 грн.

Статтею першою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 визначено, що плата за абонентське обслуговування це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів-розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги, оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також функціонування внутрішньо будинкової системи опалення.

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування за абонентське обслуговування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі, виходячи із розрахунку 26 грн. 42 коп. за місяць в період з 01.10.2020 року по вересень 2021 року, з 01.10.2021 року розмір плати за абонентське обслуговування складає 33,74 грн (для споживачів, які мешкають в будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн для споживачів, будинки яких не обладнані лічильниками обліку теплової енергії), з 01.10.2022 плата за абонентське обслуговування становить 29,15 грн. за місяць.

Так як з жовтня 2020 року по лютий 2023 року плату за абонентське обслуговування відповідачка здійснювала не в повному обсязі, з неї на користь позивача також підлягає стягненню 807,92 грн.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно сумі задоволених вимог в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, у розмірі 1103,39 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 265, 280-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», (), місце розташування: м.Краматорськ, провулок Земляний, буд.2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про стягнення боргу за теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», місцезнаходження: Донецька область, м.Краматорськ, пров. Земляний, б.2, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03337119, заборгованість за теплову енергію, яка виникла за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 за період з 01.03.2020 року до 01.02.2023 року у сумі 29080 (двадцять дев`ять тисяч вісімдесят) грн 06 коп., інфляційні витрати у сумі 1087 (одна тисяча вісімдесят сім) грн 43 коп., 3 % річних в сумі 357 (триста п`ятдесят сім) грн 66 коп. за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року, плату за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 року по 01.02.2023 року в сумі 807 (вісімсот сім) грн 92 коп., судові витрати в сумі 1103 (одна тисяча сто три) грн 39 коп., перерахувавши на рахунок НОМЕР_3 у ПАТ «Банк Український Капітал», отримувач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», , призначення платежу: за судовим рішенням м. Мирноград.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровсього апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О.Коваленко