Провадження № 4-с/761/190/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря: Фурман А.В.,

від скаржника: ОСОБА_1 ,

від стягувача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 , на постанову заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Л.В., орган державної виконавчої служби: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач: ОСОБА_4 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Предметом скарги є визнання неправомірним та скасування пункту 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 в частині виділення в окреме провадження постанов про накладення штрафів від НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2023 року прийнято до провадження, призначено судове засідання.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 17.08.2023 року ОСОБА_3 отримав листи від Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) та йому стало відомо про те, що 20.07.2023 року заступник начальника відділу Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Кенюк Л.В. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, якою ухвалила у п.4, постанови про стягнення штрафів вивести в окреме провадження. Скаржник вважає п.4 таким, що порушує права боржника, в тому числі майнові. З огляду на те, що постанови про накладення штрафу від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021. НОМЕР_3 від 28.10.2021. НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021 за невиконання судового рішення були винесені всупереч тому, що постанова Київського апеляційного суду від 09.12.2020 діяла лише до 31.08.2021 року. Крім того, постанова про накладення штрафу НОМЕР_3 від 18.11.2021 прямо скасована постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/36115/21 від 21.11.2022. З огляду на те, що постанова Київського апеляційного суду від 09.12.2020 діяла лише до 31.08.2021 року у державного виконавця були відсутні повноваження виконувати її після 31.08.2021 року, а отже і накладати штрафи за невиконання судового рішення від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021, а тому такі постанови про накладення штрафів мали бути скасовані або самим державним виконавцем або керівником і не виділятися в окремі виконавчі провадження. У зв`язку із викладеним, скаржник вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даною скаргою до суду.

Від стягувача до суду надійшли письмові заперечення, в яких вона просила відмовити в задоволенні скарги, з огляду на те, що у рішенні Шевченківського районного суду м. Києвавід 31.08.2021 року суд не зазначив про скасування заходів забезпечення позову, які встановлені постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року. Крім того, на рішення Шевченківського районного суду м. Києвавід 31.08.2021 року була подана апеляційна скарга, а тому рішення від 31.08.2021 року не набрала законної сили. За результатами розгляду апеляційної скарги постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 року апеляційну скаргу було залишено без змін, а тому до 22.12.2021 року, згідно ч.10 ст. 158 ЦПК України, зберігали свою силу заходи забезпечення позову, застосовані постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року.

Інші учасники справи пояснень суду не надали.

В судовому засіданні, яке відбулось 09.11.2023 року, представник скаржника вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у скарзі. Крім того, долучив до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні, яке відбулось 09.11.2023 року, представник стягувача заперечив проти задоволення скарги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у запереченнях.

Інші учасники справи в судове засідання, яке відбулось 09.11.2023 року, не з`явились, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 серпня 2023 року ОСОБА_3 отримав листи від Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

З даних листів вбачається, що 20.07.2023 року заступник начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Людмила Василівна винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, якою ухвалила:

1. Виконавче провадження з примусового виконання:

назва документу: постанова № 761/25101/20 виданий 09.12.2020

документ видав: Київський апеляційний суд

про: Забезпечити позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до винесення судом першої інстанції рішення:

щомісяця у будні дні: з 10-00 год. кожної середи до 10-00 год. кожної суботи;

щомісячно у вихідні дні з 10-00 год. кожної першої суботи до 20-00 год. кожної першої неділі та з 10-00 год. кожної третьої суботи до 20-00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10-00 год. кожної п`ятої суботи до 20-00 год. кожної п 'ятої неділі.

Зобов`язати батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 у дні, які визначені цією ухвалою, для побачень.

2. Припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Постанову про стягнення виконавчого збору НОМЕР_3 від 16.12.2020 року вивести в окреме провадження.

3. Постанови про стягнення штрафу НОМЕР_3 від 31.12.2020, НОМЕР_3 від 06.01.2021, НОМЕР_3 від 14.01.2021, НОМЕР_3 від 21.01.2021, НОМЕР_3 від 28.01.2021, НОМЕР_3 від 04.02.2021, НОМЕР_3 від 11.02.2021, НОМЕР_3 від 17.02.2021, НОМЕР_3 від 24.02.2021, НОМЕР_3 від 10.03.2021, НОМЕР_3 від 24.03.2021, НОМЕР_3 від 07.04.2021, N963929513 від 14.04.2021, НОМЕР_3 від 09.06.2021, НОМЕР_3 від 17.06.2021, НОМЕР_3 від 24.06.2021, НОМЕР_3 від 01.07.2021, НОМЕР_3 від 08.07.2021, НОМЕР_3 від 15.07.2021, НОМЕР_3 від 22.07.2021, НОМЕР_3 від 29.07.2021, НОМЕР_3 від 12.08.2021, НОМЕР_3 від 19.08.2021, НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, №263929513 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, N263929513 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021 вивести в окреме провадження.

3. Копію постанови направити сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий документ.

4. Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, ОСОБА_3 отримав лист про надання інформації згідно з яким державний виконавець повідомив у Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) відсутні підстави для скасування постанов про накладення штрафів, винесених після 31.08.2021 року.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20 забезпечено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківський прав шляхом визначення місця та часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до винесення судом першої інстанції рішення:

щотижня у будні дні: з 10:00 год. кожної середи до 10:00 год. кожної суботи;

щомісячно у вихідні дні з 10:00 год. кожної першої суботи до 20:00 год. кожної першої неділі та з 10:00 год. кожної третьої суботи до 20:00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10:00 год. кожної п`ятої суботи до 20:00 год. кожної п`ятої неділі.

Зобов`язати батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передавати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 у дні, які визначені цією ухвалою, для побачень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києвавід 31.08.2021 року у справі №761/25101/20 в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини у батька - відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком - задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.12.2021 року у справі №761/25101/20 апеляційну скаргу ОСОБА_6 , яка діє від імені та в інтересах Державної казначейської служби України, залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києвавід 14.02.2023 року у справі №761/25101/20 скасовано заходи забезпечення позову, застосовані Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Принцип обов`язковості судового рішення, закріплений на конституційному рівні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), набуває свого втілення у судоустрійному і процесуальному законодавстві. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судове рішення ухвалюється іменем України незалежно від того, до якого рівня судової системи або юрисдикції належить суд і в якому складі суддів (одноособово чи колегіально) розглянуто справу; саме в ньому підбивається підсумок судового розгляду.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому, вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (надалі Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.10 ст.158 ЦПК України, у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч.11 ст.158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

В даному випадку судом встановлено, що у зв`язку із тим, що постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, в порядку ч.8 ст.153 ЦПК України, було зазначено порядок виконання ухвали про забезпечення позову, а саме забезпечено позов до винесення судом першої інстанції рішення, а тому були відсутні підстави для застосування вимог ч.10 ст.158 ЦПК України, які суперечать встановленому, постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, порядку виконання ухвали про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у державного виконавця у державного виконавця були відсутні підстави, після 31.08.2021 року, примусово виконувати заходи забезпечення встановлені постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року у справі №761/25101/20, а отже і накладати штрафи за невиконання судового рішення від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022 року у справі №640/36115/21, ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2022 року у справі №761/25101/20, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.02.2023 року у справі №761/25101/20, було встановлено, що строк дії заходів забезпечення позову встановлений Київським апеляційним судом закінчився 31.08.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_3 , слід задовольнити частково, а саме, визнати неправомірним пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 та зобов`язати заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Л.В. скасувати пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 в частині виведення в окреме провадження постанов про накладення штрафів від НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірним пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 та зобов`язати заступника начальника відділу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кенюк Л.В. скасувати пункт 4 постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 20.07.2023 в частині виведення в окреме провадження постанов про накладення штрафів від НОМЕР_3 від 09.09.2021, НОМЕР_3 від 16.09.2021, НОМЕР_3 від 24.09.2021, НОМЕР_3 від 07.10.2021, НОМЕР_3 від 13.10.2021, НОМЕР_3 від 21.10.2021, НОМЕР_3 від 28.10.2021, НОМЕР_3 від 03.11.2021, НОМЕР_3 від 10.11.2021, НОМЕР_3 від 18.11.2021, НОМЕР_3 від 25.11.2021, НОМЕР_3 від 01.12.2021, НОМЕР_3 від 08.12.2021, НОМЕР_3 від 16.12.2021, НОМЕР_3 від 22.12.2021.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: