ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1302/22

Провадження № 22-ц/4820/2014/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №683/1302/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Шкодяком Ігорем Антоновичем на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року (суддя Бондарчук Л.А., повний текст виготовлено 29 серпня 2023 року) у справі за позовом заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури вказував, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 28 вересня 2021 року закрито кримінальне провадження у справі № 683/747/20 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України на підставі статті 49 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи згідно розпорядження голови Старокостянтинівської РДА № 111/2014-р/к від 27.06.2014, посаду начальника відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА Хмельницької області, будучи державним службовцем 13 рангу, посадовою особою, яка згідно «Положення про відділ освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації», затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації № 142/2015-р від 01.09.2015 здійснює керівництво відділом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, є головним розпорядником коштів, що виділяються відділу з районного бюджету на утримання комунальних закладів освіти, представляє інтереси відділу у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами РДА, органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, тобто службовою особою органу державної влади, яка наділена повноваженнями, пов`язаними з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою сприяння в одержанні неправомірної вигоди фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , спричинив істотну шкоду інтересам держави у вигляді розтрати бюджетних коштів Старокостянтинівської РДА в сумі 78155 грн.

Так, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА, що по вул. Пушкіна, 7 в м. Старокостянтинів, знаючи, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 можливості поставити у відділ освіти товар - дрова відповідної якості, які б відповідали державним стандартам та технічним умовам ГОСТ 3243-88 «Дрова» не має, оскільки в наявності мала тільки відходи первинної деревообробки - обаполи (горбики, обрізки та відрізки), які вимогам ГОСТ 3243-88 не відповідають, в зв`язку з чим по ринкових цінах дров не реалізовуються та їхня ціна є нижчою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, переслідуючи мету сприяти в одержанні неправомірної вигоди фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 за участі чоловіка останньої - ОСОБА_3 , 29.06.2016 уклав договір купівлі-продажу № 269 (далі - Договір) на придбання товарно-матеріальних цінностей - дров за завищеною ринковою ціною, при цьому значи, що фактично будуть поставлені не дрова, а відходи первинної деревообробки обаполи (горбики, обрізки та відрізки).

Позивач вказує, що внаслідок умисних дій ОСОБА_1 , які виразилися у зловживанні своїм службовим становищем та вчиненими всупереч інтересам служби, направленим на одержання неправомірної вигоди фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , державним інтересам заподіяна істотна шкода в сумі 78155 грн, у вигляді зайвого перерахування вказаної суми бюджетних коштів Старокостянтинівської РДА на рахунок ФОП ОСОБА_2 , оскільки дрова на виконання умов договору купівлі-продажу №269 від 29.06.2016 у відділ освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА були поставлені неналежної якості, за завищеними цінами та не в повному об`ємі.

Разом з тим, ОСОБА_1 безпосередньо завдав істотної шкоди державним інтересам y вигляді підриву авторитету відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА, оскільки описаними вище діями поставив під сумнів можливість забезпечення державою ефективного управління відділом освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА, а також дискредитував можливість здійснення керівництвом відділу фінансово-господарської діяльності, адже такими його діями створене уявлення, що особи, які повинні діяти в інтересах держави, не є добросовісними та сумлінними, діють не в інтересах держави, внаслідок чого збільшуються витрати державного бюджету, погіршується його фінансово-економічний стан, що ускладнює виконання Старокостянтинівською РДА своїх функцій.

Зважаючи на викладене, заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької РДА Хмельницької області завдані збитки, внаслідок вчинення ним кримінальних правопорушень в розмірі 78155 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області завдані збитки, внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення в сумі 78155 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає про неврахування районним судом, що матеріали експертизи містять послання на накладну № 25 від 22.08.2016, при цьому експерту подавалися зовсім інші відомості, ніж у цій накладній. Разом з тим, огляд дров експертами проводився 29-30.11.2016, що свідчить про те, що опалювальний сезон вже тривав півтора місяці і значна кількість дров вже була використана, тому експерти знайшли значно меншу кількість дров, ніж було отримано школами в серпні і сума збитків є завищеною мінімуму на 10000 грн.

ОСОБА_1 вказує, що відповідно до замірів експертів, загальні розміри частини завезеного товару, а саме завезені у Пеньківський НВК, Малочернятинську ЗОШ, Поповецький НВК, Підгірнянський НВК відповідали визначенню «дрова» за відповідним ГОСТом (експерти у висновку огляду зазначили товщину 3 і більше см.), а не обаполі, як зазначено у експертизі, а тому мали бути оцінені у 345 грн за 1 куб.м., відповідно до ціни, що надана у листі № 2037 від 20.10.2016 ДП «Старокостянтинівське лісове господарство». Таким чином, сума завданих збитків була завищена ще на 23000 грн (68 м.куб. ? 345 грн = 23460 грн). Крім того, експертами не була врахована вартість доставки дров до районних шкіл.

Також, як вказує відповідач, суд повинен був визнати суму завданих збитків на рівні 30000 грн, така ж сума була визначена у постанові про відкриття кримінального провадження №0000044, постанові про перекваліфікацію кримінального провадження №0000044 від 28.09.2016, постановах про визнання речових доказів та приєднання їх до кримінального провадження від 29 вересня 10 жовтня 2016 року.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що на момент відкриття Старокостянтинівською місцевою прокуратурою кримінального провадження №0000044 відділом освіти Старокостянтинівської РДА уже було направлено претензію про неналежне виконання договору купівлі-продажу №269 від 29.06.2016 «Про придбання дров» ПП ОСОБА_2 та були проведені перемовини про компенсацію завданих відділу освіти збитків через завезення неякісних дров. 3 матеріалів кримінального провадження видно, що в серпні 2016 року, коли виникло питання про належність поставлених дров умовам Договору поставки, у школи району підприємцем ОСОБА_5 від імені підприємця ОСОБА_6 були завезені вугільні брикети (вуглемісткі) загальною вагою 40 тон на суму 88000 грн. ОСОБА_7 у своїх свідченнях, що є в матеріалах справи, підтверджує завезення брикету у школи району на відповідну суму. Даний брикет не був оплачений відділом освіти (видно зі звітів про надходження та використання коштів відділом, що є в кримінальній справі та зі свідчень самого підприємця) і підприємцем не забирався, що свідчить про досягнення попередніх домовленостей про зарахування брикету, як компенсації за завданні відділу освіти збитки.

На думку ОСОБА_1 , судом не враховано, що опалювальний сезон навчальними закладами освіти пройшов без недоліків, навчальні процеси у закладах освіти не булим зірвані, що підтверджує проведення опалення за рахунок дров та завезеного вугілля.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 , просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник Хмельницької окружної прокуратури у відзиві на апеляційну скаргу, який є ідентичним змісту позовної заяви, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області залишити без змін.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29 червня 2016 року між відділом освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА в особі начальника Гниліцького М.В. та ПП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу № 269, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця дрова (1м3- 500 грн), а покупець прийняти та оплатити їх. Вартість товару відповідно договору, становить 100000 грн (а.с. 10).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 5438-5450/16-26 від 05.05.2017, досліджувані об`єкти, що поставлені у загальноосвітні заклади Старокостянтинівського району Хмельницької області, а саме: с. Грибенинка (Грибенинська ЗОШ І ст. - 3,2 куб. м.), с. Губча (Губчанський НВК - 9,6 куб. м.), с. Волиця-Керекешина (Волице-Керекешинська ЗОШ І ст. - 3,15 куб. м.), с. Пеньки (Пеньковецький НВК - 8 куб. м.), с. Радківці (Радковецький НВК - 18 куб. м.), с. Попівці (Поповецький НВК - 10 куб. м.), с. Ладиги (Ладигівський НВК - 28 куб. м.), с. Лажева (Лажівська ЗОШ І-ІІ ст. - 16,98 куб. м.), с. Малий Чернятин (Малочернянська ЗОШ І-ІІ ст. - 18 куб. м.), с. Стецьки (Стецьківський НВК - 13,3 куб. м.), с. Підгірне (Підгірнянська ЗОШ І ст. - 8,3 куб. м.), є обаполою (горбиками, обрізками та відрізками) - відходами первинної деревообробки, що не відповідають ГОСТ 3243-88 «Дрова. Технические условия» за товарними характеристиками. Загальна вартість товару - обаполи (горбики, обрізки та відрізки) хвойних порід об`ємом 136,53 куб. м., що фактично поставлені ФОП ОСОБА_2 на виконання умов договору № 269 від 29.06.2016 та накладної № 25 від 22.08.2016 року станом на 29 червня 2016 року становить 21 845 грн без ПДВ, за умови, що станом на 29 червня 2016 року, вона мала відповідні якісні показники (а.с. 14-35).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2021 року у справі № 683/747/20 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статтею 364 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито, цивільний позов прокурора залишено без розгляду (а.с.7-9).

Постановляючи судове рішення, районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 364 КК України з нереабілітуючих підстав та враховуючи надані учасниками справи та їх представниками докази, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь Хмельницької РДА завдані внаслідок ним вчинення кримінального правопорушення збитки в сумі 78155 грн.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності (делікту) є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань встановлено статтею 1166 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 (абз. 5) постанови від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним Кодексом.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності не означає декриміналізації діяння, а звільняє конкретних осіб від відповідальності за злочин, що ними було вчинено. Відтак звільнення від кримінальної відповідальності не означає виправдання особи чи визнання її невинуватою.

При цьому, нормами КПК України не передбачено вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження у справі.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в такому разі потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної злочином шкодив в порядку цивільного судочинства, бо за змістом статті 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину

Відповідний висновок виклав Верховний Суд в постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, від 17 листопада 2020 року у справі №333/6733/16-к, провадження № 51-4179км20, ухвалах від 02 грудня 2020 року у справі №509/4247/17, провадження №51-5696ск20, від 27 січня 2021 року у справі №140/1547/15-к, провадження №51-336ск21, від 19 березня 2021 року у справі №451/1380/17, провадження №51-1253ск21.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення, адже збитки у справі встановлені невірно і районний суд зобов`язаний був визнати суму завданих відповідачем збитків на рівні 3000 грн є в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України недоведеними.

Так, припущеннями є посилання ОСОБА_1 на те, що матеріали експертизи спираються на накладну №25 від 22.08.2016, а подаються інші відомості, ніж у цій накладній.

Як слідує із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №000044 від 28.09.2016 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України та ухвали Старокостянтинівського районного суду від 28 вересня 2021 року у цьому кримінальному провадженні, на підставі накладної №25 від 22 серпня 20216 року та платіжного доручення №473 від 23 серпня 2016 року Старокостянтинівським управлінням Державного казначейства 25 серпня 2016 року бюджетні кошти в сумі 100 тис. грн. з рахунку відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА №4550, відкритому в ГУ ДКСУ у Хмельницькій області перераховано на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , відкритий у філії Рівненського обласного управління ПАТ «Ощадний банк України», які останньою використані на власні потреби.

І при розрахунку збитків судом першої інстанції враховано саме дані накладної №25 від 22 серпня 2016 року та платіжного доручення №473 від 23 серпня 2016 року.

Судова колегія відхиляє твердження відповідача про не врахування судом при визначенні розміру збитків тієї обставини, що огляд експертами об`єктів, які поставлені ФОП ОСОБА_2 у загальноосвітні заклади проводився 29-30.11.2016 (коли опалювальний сезон тривав півтора місяці і значна кількість дров була спалена та експерти знайшли значно меншу кількість дров, ніж було отримано школами в серпні), а тому сума збитків була завищена мінімум на 10000 грн, адже ці твердження є припущеннями, а доказування відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.

Такими, що не заслуговують на увагу є аргументи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції те, що експерти у своїй роботі використовували ГОСТ 3243-88 «Дрова. Технічні умови» і відповідно їх замірам загальні розміри частини завезеного товару у Пеньківський НВК, Малочернятинську ЗОШ, Поповецький НВК, Підгірнянський НВК відповідала визначенню «дрова», а не обаполі, а тому сума завданих збитків була завищена ще на 23000 грн (68 м. куб. х 345 грн = 23460 грн).

Оскільки відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 5438-5450/16-26 від 05.05.2017, досліджувані об`єкти, що поставлені у загальноосвітні заклади Старокостянтинівського району Хмельницької області, крім інших, в с. Пеньки (Пеньковецький НВК - 8 куб. м.), с. Попівці (Поповецький НВК - 10 куб. м.), с. Малий Чернятин (Малочернянська ЗОШ І-ІІ ст. - 18 куб. м.), с. Підгірне (Підгірнянська ЗОШ І ст. - 8,3 куб. м.) є саме обаполою (горбиками, обрізками та відрізками) - відходами первинної деревообробки, що не відповідають ГОСТ 3243-88 «Дрова. Технические условия» за товарними характеристиками.

Голослівними є доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції при визначенні розміру збитків вартість доставки дров до шкіл району вважаючи, що дрова довозилися б зі складу лісгоспу у м. Старокостянтинові (близько 14000 грн): с. Губча 25 км (94 грн за куб х 18 = 1692 грн), с. М. Чернятин -15 км (61 грн за куб х 18 = 1098 грн), с. Стецьки - 22 км (94 грн за куб х 21 = 1974 грн), с. Підгірне 17 км (77 грн. за куб х 15 = 1155 грн), с. Пеньки 21 км (94 грн за куб х 15 = 1410 грн), с. Ладиги 20 км (77 грн за куб х 40 = 3080 грн), с. Грибенинка 7 км (34 грн за куб х 5 = 170 грн), с. Радківці 10 км (51 грн за куб х 18 = 918 грн), с. Волиця 12 км (51 грн за куб х 5 = 225 грн), с. Лажева 20 км (77 грн за куб х 18 = 1386 грн), с. Попівці 6 км (34 грн за куб х 20 = 680 грн).

Адже, доказів того, що в накладну №25 від 22.08.2016, що була оплачена Старокостянтинівським управлінням Державного казначейства 23.08.2016 за рахунок бюджетних коштів в сумі 100000 грн з рахунку відділу освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської РДА, крім вартості дров, що обумовлено договором купівлі продажу №269 від 29.06.2016, увійшла і вартість їх доставки, відповідачем в порушення частини 1 статті 81 ЦПК України надано не було.

Також голослівними і недоведеними є посилання відповідача в апеляційній скарзі на неврахування проведення перемовин між відділом освіти, молоді та спорту Старокосянтинівської РДА та ПП ОСОБА_2 щодо неналежного виконання договору купівлі продажу №269 від 29.06.2016 і завезення підприємцем ОСОБА_5 від імені підприємця ОСОБА_2 в школи району вугільних брикетів загальною вагою 40 тон на суму 88000 грн, що не були оплачені відділом освіти і підприємцем не забиралися, адже зазначене вище не підтверджує факт відшкодування ОСОБА_1 шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Порушень процесуального закону, що були б підставою для скасування оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, тому підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що подана його представником адвокатом Шкодяком Ігорем Антоновичем залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай