Справа №591/9061/23
Провадження № 2/591/1423/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 листопада 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 30 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2613.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17.10.2023 року матеріали заяви були залишені без руху, позивачу було запропоновано усунути вказані недоліки не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали та було роз`яснено, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною. Копія ухвали направлялась позивачеві, конверт повернувся до суду 31.10.2023 року з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи вимоги п.5 ч. 6 ст.272 ЦПК України копія ухвали вважається врученою позивачу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року справу передано в провадження судді Ніколаєнко О.О.

Станом на 15.11.2023 недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, заяв щодо продовження строку для усунення недоліків від ОСОБА_1 не надходило.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи, що вказані в ухвалі недоліки не були виправлені позивачем, заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя О.О. Ніколаєнко