ЄУН №337/883/23
Провадження №2-др/337/41/23
14 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
07 листопада2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1610,40 грн. та витрати на правову допомогу 7500 грн.
В заяві вказував, що оскільки позов був задоволений повністю, то судовий збір та витрати на правову допомогу мають бути стягнуті з відповідачів у повному обсязі, в рівних частках ,тому що відповідачі це сторони фраудаторного правочину та подружжя.
Судовий збір було сплачено за пред`явлення позову у розмірі 1073,60 грн. та за заяву про забезпечення позову-536,80 грн., що підтверджується копіями квитанцій.
Документальним підтвердженням витрат, що понесені позивачем на професійну правничу допомогу у даній справі є копія договору про надання правничої (юридичної) допомоги від 10.02.2023 року, копія додаткової угоди №1 від 10.02.2023 року до Договору від 10 лютого 2023 року про узгодження вартості послуг, копія рахунку №11/01 від 06 листопада 2023, копія акту виконаних адвокатом обов`язків по договору про надання правничої (юридичної) допомоги від 06.11.2023 року та копія платіжної інструкції від 06.11.2023 року. Фактичний розмір витрат складає 9110,40 грн.
13 листопада 2023 рокувідповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 подали до суду заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в якій вказали, що заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині витрат сплаченого судового збору. В частині витрат на правничу допомогу - виключити відшкодування судових витрат, оскільки стороною позивача не подавався попередній розрахунок сум судових витрат до закінчення судових дебатів. Крім того, саме адвокат позивача та позивач припускались численних порушень норм процесуального права при розгляді справи, що призвело до її затягування, а отже виплата компенсації не може мати ознак винагороди за неналежну процесуальну поведінку .
До судового засідання учасники не з`явились, що відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, суд виходить з такого.
В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Згідно позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 від 02.09.2022 року, укладений між ОСОБА_3 в якості продавця та ОСОБА_2 в якості покупця, застосувати наслідки недійсності правочину, скасувавши державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2023 року позов задоволено повністю .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу-автомобіля DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 від 02 вересня 2022 року, укладений між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в якості продавця та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), в якості покупця.

Скасовано державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу марки DAEWOO LANOS 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_1 (номер кузова (шасі, рама): НОМЕР_2 за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), та поновлено реєстрацію за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ).

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

02 листопада 2023 року стороною позивача було зроблено заяву про те, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом 5 (п`яти) днів після закінчення судових дебатів, які було проведено 02 листопада 2023 року.

07 листопада2023 року до суду подана заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат: судового збору у розмірі 1610,40 грн. та витрат на правову допомогу-7500,00 грн., а всього 9110,40 грн.

До заяви долучено:

1. Копія Договору про надання правничої (юридичної) допомоги від 10 лютого 2023 року;

2.Копія Додаткової угоди №1 до договору від 27 лютого 2023 року про узгодження вартості послуг;

3. Акт про надання правничої (юридичної) допомоги від 06 листопада 2023 року;

4. Копія рахунку №11/01 від 06 листопада 2023 року;

5. Копія платіжної інструкції від 06 листопада 2023 року.

Згідно п.3) ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Розмір судових витрат стороною відповідача було визначено з дотримання положень ч.8 ст. 141 ЦПК України, а заява про ухвалення додаткового рішення подана у встановлений ч.2 ст. 270 ЦПК України строк, а тому підлягає вирішенню.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу ч.ч.1, 2ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) , часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторін.

Підстав для зменшення розміру судових витрат судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення по справі № 337/883/23 та вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1610,40 грн. та витрати на правову допомогу - 7500,00 грн., а всього 9110,40 грн., оскільки такі витрати підтвердженні належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ) судовий збір 1610,40 гривень та витрати на правову допомогу 7500,00 гривень, а всього 9110,40 гривень, в рівних частках по 4555,20 гривень (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 20 копійок) з кожного.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя: Д.С. Бредун