Провадження № 2/750/2199/23
У Х В А Л А

16 листопада 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чернігівської міської ради, територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до територіальної громади в особі Чернігівської міської ради, територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-30 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пунктом 42 постанови пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, в тому числі для позовів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18 зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20) також зазначила, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

З урахуванням викладеного, на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Із матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спір між сторонами виник з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна, а саме земельної ділянки на території Малолиственської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (на даний час Ріпкинська територіальна громада).

За таких обставин, дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Згідно з частиною 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, судом, встановленим законом для розгляду вказаної справи, є Ріпкинський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим справу належить передати на його розгляд.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 30, 31, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

передати справу № 750/16667/23 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Чернігівської міської ради, територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на розгляд до Ріпкинського районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя