Справа № 361/2087/23
Провадження № 2/361/2353/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_3 - 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:026:0029, за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі Постанови Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника № 43053873 від 30.11.2017 року.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 03 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11.

Від спільного шлюбу у подружжя народились діти: - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Позивач маючи намір отримати спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка - ОСОБА_3 , а також здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку та будинок в якому вони проживали однією сім`єю, звернулася до державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак - Коваль Любов Любомирівна із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка. Додатково позивачем для отримання спадщини було отримано технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , інвентаризаційна справа № 0521032.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 на підставі спільної часткової власності до моменту смерті належала 1/2 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:026:0029, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інша 1/2 частка земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :01:026:0029. за адресою: АДРЕСА_1 , належить на підставі спільної часткової власності ОСОБА_7 - матері ОСОБА_3 .

Станом на теперішній час позивач ОСОБА_1 разом з двома дітьми проживають у вищезазначеному будинку.

16.04.2021 року Броварською районною державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа №67518512.

Додатково державний нотаріус Падучак-Коваль Любов Любомирівна повідомила позивачу, що на нерухоме майно померлого ОСОБА_3 ; Броварським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області було накладено арешт.

Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника № 43053873 від 30.11.2017 року Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 287308947 від 29.11.2021 року, на все нерухоме майно ОСОБА_3 Броварським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області накладено арешт. Підставою внесення запису є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:38436492 від 30.11.2017 року на підставі Постанови № 43053873 від 30.11.2017 року Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області про арешт майна боржника.

У зв`язку з цим, 13.10.2021 року представник позивача звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з майна.

У відповіді № 65835 від 02.11.2021 року Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначається, що на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 43053873, щодо виконання виконавчого листа № 2-497/2000 від 16.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 17.05.2000 року у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподатковуваного мінімуму доходу громадян і до його повноліття. Дані виконавчого провадження № 43053873 знищені за строком зберігання та відсутні в системі АСВП.

Окрім того, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, а саме, у зв`язку із досягненням дитиною повноліття.

Але, після закінчення виконавчого провадження № 43053873, арешт з майна боржника - ОСОБА_3 державним виконавцем не було знято.

21 березня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19 червня 2023 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи у її відсутність, відмовити в задоволенні позову.

У клопотанні зазначила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження виконавче провадження № 43053873 з примусового виконання виконавчого листа № 2-497/2000 виданого 16.04.2014, Броварський міськрайонний суд Київської області про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 17 травня 2000 року аліментів у розімірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходу громадян і до його повноліття.

Державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження з метою повного та фактичного виконання рішення суду застосовано заходи примусового виконання рішень відповідно до норм чинного законодавства - до ДРРП на нерухоме майно внесено запис про обтяження.

Заборгованість ОСОБА_3 станом на виповнення дитиною повноліття, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_5 складає 25818,00 грн.

Виконавче провадження закінчене 30.11.2017 року на підставі п.7 ч.1 ст. 39 (закінчений передбаченого законом строку для даного виду стягнення).

Постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", не передбачає зняття арешту з майна боржника.

Згідно ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону.

Крім того, представник відповідача посилався на вимоги статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" .

Станом на 14.06.2023 року чинним законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

В зв`язку з тим, що борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій по даним виконавчим провадженням не сплачені, проти зняття арешту представник відповідача також заперечувала проти задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні, суду пояснила, що дійсно у ОСОБА_3 існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина. І вона вважає, що вказана заборгованість має бути погашена спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 .

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі, відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб Виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11.

Від спільного шлюбу у подружжя народились діти: - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 509.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 73.

ОСОБА_3 на підставі спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:026:0029, за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/2 частка даної земельної ділянки належить на підставі спільної часткової власності ОСОБА_7 - матері ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 287309409 від 29.11.2021 року та № 287308947 від 29.11.2021 року.

16.04.2021 року Броварською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі № 67518512, номер у нотаріуса 294/2021 року щодо майна померлого ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.04.2021 року.

Підставою обтяження майна ОСОБА_3 є постанова про арешт майна боржника №43053873 від 30.11.2017 року Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області.

У якій зазначено, що на виконанні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавчий лист № 2-497/2000 виданий 16 квітня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_4 починаючи із 17 травня 2000 року у розмірі частки всіх видів заробітку, але не менше частки неоподаткованого мінімуму доходу громадян і до його повноліття.

На підставі рішення суду, з метою повного та своєчасного виконання рішення суду постановлено накласти арешт на належне боржнику майно.

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 04.11.1995 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Жердівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 21.

Від спільного шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 мають сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Шевченківською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №15.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського районного управління юстиції Київської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було розірвано, про що 31 травня 2000 року зроблено відповідний актовий запис за № 79.

27жовтня 2007 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб у Виконкомі Жержівської сільської ради Броварського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 22.

Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_12 .

На підставі виконавчого листа №2-497/2000, виданого 16.04.2014 року, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 17.05.2000 року у розмірі частки всіх видів заробітку, але не менше частки неоподатковуваного мінімуму доходу громадян і до його повноліття, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції 22.04.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43053873.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 287308947 від 29.11.2021 року, на все нерухоме майно ОСОБА_3 Броварським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області накладено арешт. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38436492 від 30.11.2017 року на підставі Постанови № 43053873 від 30.11.2017 року Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області про арешт майна боржника.

Станом на повноліття ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_5 заборгованість ОСОБА_13 по сплаті аліментів складає 25818,00 грн., борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій по даним виконавчого провадження не сплачені.

30.11.2017 року державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 43053873, у зв`язку із досягненням дитиною повноліття.

Відповідно до листа № 65835 від 02.11.2021 року Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначається, що на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 43053873, щодо виконання виконавчого листа № 2-497/2000 від 16.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання сина ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 17.05.2000 року у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частки неоподатковуваного мінімуму доходу громадян і до його повноліття. Дані виконавчого провадження № 43053873 знищені за строком зберігання та відсутні в системі АСВП.

Відповідно ч. 4 ст.194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частин першої, четвертої ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 Сімейного кодексу України, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до позиції викладеної в постанові Верховного суду від 21.03.2018 у справі № 161/11682/15-ц за змістом статті 194 Сімейний кодекс України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і законом.

Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закриттю у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Виконавче провадження підлягає закінченню, згідно із ч. 1 ст. 39 вказаного Закону- в тому числі, окрім іншого, в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" - арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, а відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення - у разі закінчення виконавчого провадження.

У ч.ч. 4, 5 ст. 59 Законну України ?Про виконавче провадження?, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19) викладено правовий висновок, відповідно до якого належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. За положенням ЦПК України належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

За змістом наведених правових норм та правових позицій Великої Палати Верховного Суду у випадку звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) орган державної виконавчої служби не може бути належним відповідачем у такій справі. Вказані позовні вимоги мають бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт. Недоведеність права вимоги особи, яка вважає своє право порушеним, є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03 червня 2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Вимоги позивача до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Суд враховуючи вищенаведене, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) є неналежним відповідачем, а борг ОСОБА_3 по сплаті аліментів не погашений, оскільки існує заборгованість в розмірі 25818 грн. 00 коп., а також існує борг по сплаті виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Таким чином у випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину.

Керуючись ст. ст. 76 - 80, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.