Справа № 397/638/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.11.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Максимовича І.В.,

присяжних - Кіченко О.О., Кузика О.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою,

У С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить оголосити померлим його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очеретово Валківського району Харківської області, жителя с. Бірки Кропивницького району Кіровоградської області.

В обгрунтування заяви заявник вказав, що його батько ОСОБА_2 19.01.2020 вийшов з дому, залишивши вдома телефон та паспорт, та нікому не повідомив куди йде. Зранку батько не повернувся. Згідно витягу з ЄРДР від 02.05.2023 місце перебування батька не встановлено. З часу його зникнення минуло більше трьох років. Встановлення даного факту необхідне для оформлення спадщини.

Ухвалою суду від 14.06.2023 заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали (а.с.20-21).

19.06.2023 до суду надійшла заява представника заявника адвоката Сімукової Т.С. про усунення недоліків (а.с.25).

Ухвалою суду від 20.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 32-33).

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що батько 19.01.2020 вийшов з дому та не повернувся. Через ніч почали його шукати, але ніхто ніде його не бачив. Звернулися до поліції. З того часу пройшо більше 3 років. Бувало таке, що батько йшов з дому, але вони його потім знаходили та забирали додому. Але цього разу не повернувся. Батько у віці, пенсіонер, 1954 року народження. ОСОБА_3 батька по товаришах, з якими останній спілкувався, але без результатно. Його мати проживає в будинку, який оформлений на батька. А тому просить оголосити його батька померлим. Пояснив, що має старшого брата та молодшу сестру. Батько не міг до них поїхати, вдома залишилися всі його документи. З братом спілкувалися, він про батька нічого не повідомляв. Брат та сестра при спілкуванні з ним також підтримують його щодо розшуку батька. Мати має психічне захворювання, проходила лікування. На грунті даної події в неї невитримує нервова система, поводить себе неадекватно. Батько пенсіонер, раніше міг десь поїхати, а потім повернутися через місяць чи два. Бували випадки коли його не було по два дні. Батько мав вищу освіту в сільському господарстві, інженер-механік, але за фахом не працював. Батько працював на залізниці трактористом. Останній місцем роботи був лісгосп, де він працював трактористом. Потім оформили йому пенсію. Пенсію батьку носила поштарка, але після зникнення повертали назад. Банківських карток батько не мав. Звертався до поліції, здавав аналіз ДНК в лікарні. Зі слів працівників поліції вони проводили перевірку. Він сподівався на працівників поліції, оскільки має велику сім`ю (5 дітей), не мав часу займатися пошуком.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечують (а.с. 56).

У справі також були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що вона проживає по АДРЕСА_1 . Знає батька заявника з 2018 року, він проживав навпроти неї по АДРЕСА_1 , приїздив періодично. Батько заявника сильно зловживав алкоголем. На початку 2020 року його нестало, не бачили його більше. Вона з ним не спілкувалася, лише віталася. Він вів образ життя безхатька, не тримався дому та сім`ї. Він часто до півроку не з`являвся вдома, їздив десь на заробітки. Потім міг з`явитися на 1-2 тижні і знову поїхати. З січня 2020 ніхто його не бачив. Заявник попросив її надати свідчення, він є її кумом, вона хрестила його сина та проживала навпроти його батька.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що проживає по АДРЕСА_1 . Знав дуже добре батька заявника, працювали разом на залізничний дорозі близько 8 років, а потім проживали по сусідству, років три спілкувалися. Батько заявника зловживав алкоголем. З січня 2020 року його не бачили, десь пішов і не повернувся. Було, що батька заявника близько місяця не було вдома. Йому було близько 70 років. Бувало, що батько заявника з`являвся на роботі випившим, хронічних захворювань ніби не мав. Закінчив два інститути, працював на тракторі, був грамотною людиною. Батько заявника проживав з дружиною ОСОБА_6 , стосунки у сім`ї були нормальними. Він не спілкується з матір`ю заявника, вона має психічне захворювання. За батьком заявника відхилень не помічав, спілкувався адекватно навіть підвипившим. Машини в нього не було.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області народився ОСОБА_1 , батьками якого записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 4-6, 31).

Згідно із довідкою старости с. Бірки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 15.05.2023 №306 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .. Зі слів сусідів ОСОБА_2 на початку січня 2020 пішов з дому та зник, син звернувся з заявою до поліції та його оголосили в розшук. По сьогоднішній день даних про ОСОБА_2 не має. Дружина зниклого ОСОБА_6 має психічне захворювання, тому всі дії по розшуку ОСОБА_2 протягом останніх 3-х років здійснює син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_7 (а.с. 8).

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 встановлено, що 21.01.2020 внесено заяву ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч.1 ст.115 КК України, а саме, що 20.02.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області залишив місце свого проживання та по даний час не повернувся, місце його перебування невстановлено (а.с.9).

Консультативним висновком спеціаліста КНП «ОКПЛ КОР» від 16.05.2023 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , встановлено діагноз F 20,0 (параноїдальна шизофренія); неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні ві КП «ОКПЛ КОР», остання госпіталізація з 10.03.2023 по 10.04.2023. Після виписки рекомендоване амбулаторне лікування (а.с.10, 26).

Рішенням Олександрівської селищної ради від 18.02.1981 року №23 ОСОБА_2 надано право на забудову житлового будинку на земельній ділянці відведеній рішенням загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Іскра» від 22.11.1980 р. протокол №5 в смт. Олександрівка (а.с. 11, 28).

ОСОБА_2 видано Свідоцтво на забудову ділянки в сільських населених пунктах, а саме - земельну ділянку під забудову площею 0,07 га з земель колгоспу « ІНФОРМАЦІЯ_11 » за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12, 29-30).

Витягом з рішенням двадцятої сесії Бірківської сільської ради сьомого скликання від 06.12.2017 №181 встановлено, що ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо надання в користування земельної ділянки, площею 0,21 га для сінокосіння та 0,15 га для ведення городництва, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.13, 27).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз ч.1 ст. 46 ЦК України та ч.1 ст.306 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №226/3053/18.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 390/1443/19-ц, від 30.03.2022 у справі №295/4293/21.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, саме на заявника покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав заяви довести в суді ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і відповідно, що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, заявник повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини.

У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Однак заявником не надано суду належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть його батька ОСОБА_2 ..

В суді заявник та свідки лише вказували на відсутність батька більше трьох років у місці його постійного проживання.

Але заявником жодним чином не доведено можливі припущення про його смерть.

Зокрема заявник не зазначив докладні обставини щодо зникнення батька, які заходи з того часу вжито для встановлення його місця знаходження, засоби зв`язку останнього (у разі їх наявності).

Більше того, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 встановлено, що 21.01.2020 внесено заяву ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч.1 ст.115 КК України, а саме, що 20.02.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області залишив місце свого проживання та по даний час не повернувся, місце його перебування невстановлено.

Отже, наявні розбіжності щодо дати зникнення ОСОБА_2 .

Заявником не надано суду доказів щодо проведених органами поліції заходів щодо розшуку ОСОБА_2 та вирішення питання про з`ясування можливих причин його зникнення. Також не надано інформацію щодо можливого притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, про перетинання кордону України, інформацію про перебування у медичних закладах чи закладі для громадян похилого віку, реєстрацію смерті, відомості про застраховану особу, про доходи.

Доводи заявника переважно були зведені до загальних фраз, які не можна перевірити або спростувати.

Такі неповні пояснення заявника викликають обґрунтовані сумніви у тому, що відомостей про його батька немає.

Допитані в судовому засіданні свідки лише підтвердили, що батько заявника відсутній за місцем проживання з 2020 року.

В свою чергу, суд звертає увагу, що факт відсутності відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання саме по собі не може бути підставою для оголошення фізичної особи померлою.

Крім того, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність вимог заявника та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 305-308 ЦПК України, ст.ст. 46, 47 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою, відмовити.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 17.11.2023.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник заявника: адвокат Сімукова Тетяна Степанівна, адреса: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України, 58, ордер серії ВА №105569 від 09.06.2023, свідоцтво №326/н від 29.12.2008.

Заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України, 27, .

Суддя: І.В. Максимович

Присяжні: О.О. Кіченко

О.В. Кузик