УХВАЛА

09 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 132/2265/21

провадження № 61-11402св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року у складі судді Сєліна Є. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» (далі - ТОВ «Лан-Агро») про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання, стягнення заборгованості, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та пені.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 02 лютого 2009 року між ОСОБА_2 , матір`ю позивачки, та ТОВ «Лан-Агро» укладений договір оренди землі № 101, за умовами якого вона передала у строкове платне користування земельну ділянку площею 2,006 га, кадастровий номер :06:000:0330, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Договір укладено на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після смерті якої земельну ділянку площею 2,006 га, кадастровий номер :06:000:0330, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, успадкувала ОСОБА_1

27 квітня 2016 року між позивачкою та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки № 367, згідно з умовами якого ОСОБА_1 передала у строкове платне користування ТОВ «Лан-Агро» земельну ділянку площею 2,006 га, кадастровий номер :06:000:0330, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради за межами населеного пункту. Договір укладено на 10 років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою (сівозміною), строк дії договору оренди продовжується до закінчення збору урожаю на вказаній земельній ділянці.

21 липня 2016 року позивачка звернулася до ТОВ «Лан-Агро» із письмовою заявою, у якій просила не реєструвати підписаний нею договір оренди землі у зв`язку з тим, що вона має намір обробляти земельну ділянку самостійно. Відповіді на вказану заяву вона не отримала. Право оренди зареєстроване відповідачем 14 травня 2019 року.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, систематично не сплачує орендну плату, ОСОБА_1 , з урахуванням збільшення позовних вимог просила:

визнати припиненим шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки № 367, укладений 27 квітня 2016 року між нею та ТОВ «Лан-Агро», зареєстрований Ковалівською сільською радою Немирівського району Вінницької області 14 травня 2019 року в державному реєстрі прав за № 31618992;

стягнути з ТОВ «Лан Агро» на її користь заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 7 185,64 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 626,80 грн, три відсотки у розмірі 371,67 грн, та пеню у розмірі 452,52 грн, а всього 9 264,96 грн.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що правова підстава для сплати ТОВ «Лан Агро» орендної плати за земельну ділянку за договором оренди виникла з моменту державної реєстрації цього договору, тобто з 14 травня 2019 року. Заборгованість відповідача перед позивачем щодо виплати орендної плати за 2019-2021 роки відсутня. Наперед сплачена сума орендної плати та неправильно зазначений у видаткових касових ордерах та відомості про виплату зерна кукурудзи, період її виплати, не дають підстав для висновку про систематичне порушення відповідачем умов договору оренди, а тому не є правовою підставою для його розірвання.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року змінено, шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що встановивши, що заборгованість відповідача перед позивачкою щодо виплати орендної плати за 2019-2021 роки відсутня, орендар добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди землі щодо виплати орендної плати, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність та необґрунтованість тверджень позивачки щодо систематичного невиконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати. Водночас суд першої інстанції допустив помилку з визначенням розміру орендної плати взявши за основу суму 1 796,41 грн, яка є меншою ніж 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що є підставою для зміни рішення суду.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на те, що:

- справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема існує потреба в ухваленні Верховним Судом правового висновку щодо застосування норм Закону України «Про оренду землі» що стосуються орендної плати у подібних правовідносинах;

- справа має виняткове значення для позивачки, оскільки у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення вона фактично позбавлена можливості розпорядження своєю власністю;

- суди попередніх інстанцій застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, висловлених у постановах: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 19 березня 2020 року у справі № 371/628/18, від 20 червня 2019 року у справі № 383/708/16-ц, від 02 жовтня 2020 року у справі № 912/3295/18, від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18;

- на порушення норм процесуального права суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Станом на призначення справи до розгляду Верховним Судом відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 18 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, зокрема сплати судового збору у розмірі 1 816,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2023 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 з підстав визначених пунктом 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; витребувано із Калинівського районного суду Вінницької області матеріали справи № 132/2265/21; надано учасникам справи строк для подання відзиву.

У лютому 2023 року матеріали справи № 132/2265/21 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання, стягнення заборгованості, трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22 листопада 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

О. В. Ступак