Номер провадження: 22-з/813/395/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
17.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д», Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року ОСОБА_1 через представника звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСББ «Вільямса 59Д», Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди, у зв`язку з пошкодженням її автомобіля внаслідок падіння дерева, в якому просила суд стягнути з відповідачів з її користь кошти у розмірі 150 818,03 грн., з яких матеріальний збиток, завданий транспортному засобу ОСОБА_1 143 318,03 грн., вартість послуг з надання правової допомоги 5 000 грн., вартість оцінки матеріального збитку, завданого транспортному засобу 2 500 грн., а також стягнути судовий збір. В подальшому, позивач уточнила розрахунок судових витрат, зокрема позивач просила стягнути на її користь судовий збір у розмірі 1 508,19 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 11 600,00 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСББ «Вільямса 59Д» на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток, завданий транспортному засобу в розмірі 143 318,03 грн. Стягнуто з ОСББ «Вільямса 59Д» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 433,18 грн. Стягнуто з ОСББ «Вільямса 59Д» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 600,00 грн. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСББ «Вільямса 59 Д» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких просили:

- ОСББ «Вільямса 59 Д» просив скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог;

- ОСОБА_1 просила змінити рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року та стягнути з ОСББ «Вільямса 59 Д» і Виконавчого комітету Одеської міської ради на її користь кошти у розмірі 143 318,03 грн. матеріального збитку, завданого транспортному засобу, судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1 433,18 та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 263,50 грн., судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 600,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСББ «Вільямса 59Д» задоволено частково та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2021 року та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток, завданий транспортному засобу в розмірі 143 318,03 грн. В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «Вільямса 59Д» відмовлено. Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1 433,18 грн. Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 263 грн. 50 коп. Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 11 600,00 грн.

Під час судового засідання суду апеляційної інстанції 05 вересня 2023 року представник ОСББ «Вільямса 59Д» до судових дебатів подав до суду заяву про розподіл судових витрат, докази яких будуть надані заявником після ухвалення рішення в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

18.09.2023 року представник ОСББ «Вільямса 59Д» адвокат Доніна Л.А. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, що мотивована тим, що 05.09.2023 року апеляційним судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст якої складено 14.09.2023 року. 05.09.2023 року під час судового засідання до початку з`ясування обставин справи заявником повідомлено суд про здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, яку понесло об`єднання у зв`язку з розглядом даної справи в апеляційному суді, які складаються з судового збору 3 153 грн. та витрат на правничу допомогу 19 820,50 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу заявником надано докази, а саме: Договір про надання юридичних послуг від 01.01.2023 року, що укладений між ОСББ «Вільямса 59Д» в особі Голови Правління Варічевої Р.В. та адвоката Доніної Л.А.; Акт прийому-передачі наданих послуг від 14.09.2023 року по справі №947/12753/20, що складений ОСББ «Вільямса 59Д» в особі Голови Правління Варічевої Р.В. та адвокатом Доніною Л.А.; Довідку № 37 від 14.09.2023 про оплату послуг адвоката.

За таких підстав, представник ОСББ «Вільямса 59Д» просить ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вільямса 59Д» судовий збір за подачу апеляційної скарги 3 153,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 820,50 грн.

До заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат додано докази надсилання цієї заяви іншим учасникам справи, зокрема на адреси ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Оскільки розгляд апеляційної скарги здійснювався з викликом учасників справи у судове засідання, то з метою додержання процесуальних прав сторін розгляд цієї заяви проводиться з повідомленням учасників процесу.

З урахуванням навантаження та кількість справ, що призначені до розгляду, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат до розгляду призначено на 17 жовтня 2023 року на 16-00 год., про що сповіщено сторін у справі.

16.10.2023 року, через засоби електронного зв`язку, до Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Сабліної Ю.С. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якої представник позивача просить заяву представника ОСББ «Вільямса 59Д» залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та заперечення на неї, заслухавши учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За приписами ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80, 89 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Крім того, в ч. 1 ст. 58 ЦПК України закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:

1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);

2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29);

3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

В постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц (провадження № 61-19062св21) зроблено висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53).

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Верховний Суд у додатковій постанові від 30 листопада 2022 року в справі № 728/2519/21 звертав увагу, що посилання в касаційній скарзі на розмір витрат, які сторона планує понести у зв`язку з касаційним переглядом справи, не є тотожним із заявою про намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення у справі.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що в постанові Верховного Суду від 27 липня 2023 року по справі № 759/29344/21 (провадження № 61-4746св23) вказано: «Посилання заявниці на те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 лютого 2023 року, а тому заява про ухвалення додаткового рішення, подана 14 лютого 2023 року у передбачений процесуальним законом строк, є безпідставними, оскільки зазначені обставини не є підставою для висновку, що вказаний строк вважається непропущеним; із заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення до суду заявниця не зверталася, а суд позбавлений права поновлювати такий строк з власної ініціативи.». Крім того, з цієї постанови Верховного Суду виходить, що заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань. Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України. Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат апеляційний суд виходить з наступного.

Вбачається, що постановою суду апеляційної інстанції скасовано рішення районного суду та ухвалено нове судове рішення, а отже за правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України у апеляційного суду наявні повноваження щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення постанови Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року судом не вирішувалось питання щодо стягнення на користь ОСББ «Вільямса 59Д» судових витрат, понесених останнім під час апеляційного провадження.

Між тим, встановлено, що ОСББ «Вільямса 59Д» подало на рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу, відповідно до якої апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та здійснювався розгляд, що вказує на понесення ОСББ «Вільямса 59Д» судових витрат на стадії перегляду справи в апеляційному суді.

Разом з тим, вбачається, що за результатом перегляду справи, у зв`язку з поданням апеляційних скарг, апеляційним судом ухвалено судове рішення, яким, зокрема, апеляційну скаргу ОСББ «Вільямса 59Д» задоволено частково та рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСББ «Вільямса 59Д» на користь ОСОБА_1 матеріального збитку у розмірі 143 318,03 грн. та судових витрат скасовано та ухвалено нове судове рішення про стягнення цих коштів на користь ОСОБА_1 з Виконавчого комітету Одеської міської ради, у вимогах ОСОБА_1 до об`єднання відмовлено.

Отже, апеляційний суд робить висновок, що мета подачі апеляційної скарги ОСББ «Вільямса 59Д» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року по даній справі, останнім досягнута, зокрема у задоволенні позовних вимог до ОСББ «Вільямса 59Д» позивачу відмовлено, а отже об`єднання має право на компенсацію судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України. При цьому опонентом ОСББ «Вільямса 59Д» під час розгляду цієї справи є ОСОБА_1 .

Так, матеріалами справи встановлено, що на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2021 року в інтересах ОСББ «Вільямса 59Д» подано апеляційну скаргу адвокатом Безродною О.В., а також адвокатом Доніною Л.А.

При поданні апеляційної скарги на рішення районного суду адвокатом Безродною О.В. до суду подано платіжне доручення № 486 від 28.04.2021 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2262,29 грн.

Даний розмір судового збору узгоджується з оспорюваною сумою, що присуджена районним судом та що оскаржується відповідачем, тобто ОСББ «Вільямса 59Д» за подачу апеляційної скарги сплатив судовий збір у встановленому законом розмірі, зокрема відповідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 та ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційним судом перед відкриттям апеляційного провадження у справі встановлено зарахування даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що вбачається з відповідної виписки від 08.06.2021 року.

За таких підстав, ураховуючи, що за результатом апеляційного провадження позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСББ «Вільямса 59Д», то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вільямса 59Д» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2262,29 грн.

Щодо вирішення питання про стягнення з позивача на користь ОСББ «Вільямса 59Д» витрат на правничу допомогу, понесених останнім під час апеляційного провадження, апеляційний суд зазначає таке.

Вбачається, що звертаючись на підставі ордеру серії ОД № 558464 від 23.04.2021 року з апеляційною скаргою на рішення районного суду в інтересах ОСББ «Вільямса 59Д», адвокат Безродна О.В. поставила питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь об`єднання витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. На підтвердження вказаних витрат адвоката додала до апеляційної скарги копії Договору про надання правової допомоги № 13-04/20 від 13.04.2021 року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСББ «Вільямса 59Д» в особі Голови Правління Варічевої Р.В., акту наданих послуг від 13.04.2021 року, що складений адвокатом Безродною О.В. та ОСББ «Вільямса 59Д» в особі Голови Правління Варічевої Р.В., платіжного доручення № 485 від 13.04.2021 року про оплату послуг адвоката.

Відповідно п. 2.1 Договору про надання правової допомоги № 13-04/20 від 13.04.2021 року адвокат бере на себе зобов`язання по виконанню наступної правової роботи: надає юридичні послуги щодо представництва інтересів ОСББ «Вільямса 59Д» у відносинах з органами державної влади, місцевого самоврядування, їх структурними підрозділами, фізичними особами, юридичними особами незалежно від підпорядкування та форми власності, судами усіх інстанцій та юрисдикцій, банківськими установами, податковими, фіскальними органами, засобами масової інформації тощо.

Згідно п. 4.2 вказаного Договору гонорар складається з сум вартості послуг, відображених у Акті наданих послуг.

Як встановлено з акту наданих послуг від 13.04.2021 року, адвокат Безродна О.В. виконала, а ОСББ «Вільямса 59Д» отримав правову допомогу у такому обсязі та вартості: надання юридичної консультації щодо подання апеляційної скарги з метою оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року по справі № 947/12753/20 в обсязі 1 година вартістю 1000 грн., ознайомлення з матеріалами справи № 947/12753/20 у Київському районному суді м. Одеси в обсязі 3 хвилини вартістю 500 грн., складання та подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року по справі № 947/12753/20 в обсязі 3 години 30 хвилин вартістю 3500 грн. Даний акт підписаний адвокатом Безродною О.В. та ОСББ «Вільямса 59Д», чим сторони підтвердили відсутність претензій одна до одної.

Згідно платіжного доручення № 485 від 13.04.2021 року встановлено, ОСББ «Вільямса 59Д» сплатив адвокату Безродній О.В. вартість послуг адвоката у розмірі 5000 грн.

Під час судового засідання суду апеляційної інстанції 05 вересня 2023 року представник ОСББ «Вільямса 59Д» - Донін С.В. до судових дебатів також звернувся до апеляційного суду з заявою про розподіл судових витрат, зазначивши, що докази цих витрат будуть надані після ухвалення рішення в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У судовому засіданні 05 вересня 2023 року апеляційним судом по суті вимог апеляційних скарг ухвалено постанову, повний текст якої складено 14.09.2023 року.

18.09.2023 року представник ОСББ «Вільямса 59Д» адвокат Доніна Л.А. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, зокрема про стягнення з позивача на користь ОСББ «Вільямса 59Д» судових витрат на правничу допомогу у розмірі 19 820,50 грн., додавши до заяви відповідні докази.

Як вже зазначалось, докази понесених судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. другий ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що адвокат Доніна Л.А. подала докази понесених судових витрат на правничу допомогу з пропуском строку, передбаченого абз. другий ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки проголошення постанови апеляційного суду відбулось 05 вересня 2023 року, представник ОСББ «Вільямса 59Д» був присутній в судовому засіданні 05 вересня 2023 року, а із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача звернулась лише 18 вересня 2023 року. Тобто докази адвокатом подано протягом тринадцяти днів, а не п`яти, як зазначено в законі.

Посилання заявника на те, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року складено 14 вересня 2023 року, є безпідставними, оскільки зазначені обставини не є підставою для висновку, що вказаний строк вважається непропущеним.

При цьому, із заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та їх доказів до суду заявник не зверталася, а з врахуванням положень процесуального закону у суду відсутні повноваження для поновлення такого строку з власної ініціативи.

Отже, заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в сумі 19 820,50 грн., що подана до суду в інтересах ОСББ «Вільямса 59Д» адвокатом Доніною Л.А., підлягає залишенню без розгляду, оскільки подана поза межами визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку, а заявник не ставить питання про його поновлення.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 березня 2023 року у справі № 369/8861/18 (провадження № 61-902св23), в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 709/830/21 (провадження № 61-10701св22), в постанові від 27 липня 2023 року у справі № 759/29344/21 (провадження № 61-4746св23), в постанові від 09 листопада 2022 у справі № 591/5362/18 (провадження № 61-6528св22).

Між тим, апеляційний суд дійшов висновку про доведеність ОСББ «Вільямса 59Д» понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у апеляційному суді у розмірі 5 000,00 грн. згідно заяви адвоката Безродної О.В. та доказів, що були подані до апеляційного суду разом з апеляційної скаргою ОСББ «Вільямса 59Д», підписаною адвокатом Безродною О.В.

Зазначені витрати є співмірними складності справи та виконаним адвокатом робіт, витраченого часу, виплаченого гонорару, заява про їх стягнення, а також докази їх понесення були подані до апеляційного суду у строк, передбачений ч. 1 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а отже такі витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вільямса 59Д».

До заперечень сторони позивача апеляційний суд ставиться критично, оскільки, зокрема, посилання, що витрати необхідно покласти на відповідача Виконавчий комітет Одеської міської ради, так як дана сторона процесу є винною у порушенні прав та законних інтересів ОСОБА_1 , не узгоджується з тим, що ініціатором даного судового провадження є позивач ОСОБА_1 , яка скористалась своїм правом щодо визначення кола відповідачів по справі, тому негативні наслідки подачі позову до неналежного відповідача, що слугувало відмовою позивачу у задоволені позовних вимог до такого відповідача, не можуть бути покладені на належного відповідача; посилання, що витрати ОСББ «Вільямса 59Д», що сплачені ОСОБА_2 , не є витратами на професійну правничу допомогу, оскільки сплачені їй як ФОП, спростовані матеріалами справи, зокрема Договором про надання правової допомоги № 13-04/20 від 13.04.2021 року, що укладений між ОСББ «Вільямса 59Д» та ОСОБА_2 , як адвокатом, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а факт перерахування об`єднанням грошових коштів у розмірі 5000 грн. на рахунок ОСОБА_2 , який їй належить як ФОП, не спростовує призначення даних коштів, як витрат на правову допомогу; посилання, що зокрема адвокатом Безродної О.В. не подавалося попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу об`єднання, є безпідставними, оскільки такий адвокат в своїй апеляційній скарзі визначилася з розміром витрат на правничу допомогу, про зміну їх розміру не зазначала, що надає можливість іншим учасникам справи надати свої заперечення щодо вказаної суми витрат адвоката, у зв`язку з чим заявлені вимоги адвоката Безродної О.В. приймаються апеляційним судом, як розрахунок витрат на правничу допомогу, понесених об`єднанням.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення по даній справі додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Вільямса 59Д» судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2262,29 грн. та витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн., а також про залишення без розгляду заяви адвоката Доніної Л.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 820,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» (РНОКПП ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) гривні 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» (РНОКПП ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені на стадії апеляційного провадження, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В частині заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 820,50 грн. - залишити без розгляду

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.

Повний текст постанови складений: 10.11.2023 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова