Дата документу 03.08.2023Справа № 645/7510/21
Провадження № 2/554/1747/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді Бугрія В.М., при секретарі Янушкевіч К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. Просили суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд.8, м. Київ, 02002; Ідентифікаційний код 21647131) суму сплаченого відшкодування у розмірі 45946,64 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитків та збір документів в розмірі 902, 60 грн., та суму сплаченого судового збору.

29.09.2022 року судом прийнято до провадження справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24 січня 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, в обґрунтуванні вказував, що основними доводами, покладеними позивачем в обґрунтування позовних вимог, є доводи, які не відповідають положенням чинного законодавства та

порушують норми матеріального і процесуального права. Позивачем не взято до уваги те, що в даному випадку наявна взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, внаслідок якої шкоди завдано самим володільцям цих джерел, що є «спеціальним» випадком в розумінні Цивільного кодексу України. Отже, виключно у випадку завдання шкоди третім особам внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки не враховується вина таких осіб (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). В іншому випадку шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, передбачає обов?язкове встановлення вини, що є єдиною підставою для встановлення порядку відшкодування шкоди (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Складання протоколу про адміністративне правопорушення, притягнення до відповідальності за якими відноситься до компетенції судів, без ухвалення рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи, у відношенні якої такий протокол складений. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні відповідача, питання притягнення до адміністративної відповідальності за яким не розглянуто судом, не є і не може бути доказом винності відповідача та не встановлює і не може встановлювати ступінь вини відповідача, як істотну умову при вирішенні питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В. у справі №643/10565/19 розглядала матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2020 провадження по справі №643/10565/19 про притягнення учасників ДТП до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 12.08.2019 по справі призначена судова автотехнічна експертиза, виконання якої доручено Харківському Науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. При цьому, згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 18094/3523 від 25.03.2020 на жодне з поставлених питань експертиза відповідей не дала. Питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішувалось судом. Постанова по справі №643/10565/19: - не встановлює жодних юридично значущих обставин; -не надає правової оцінки діям учасників ДТП та протоколам про адміністративне правопорушення, складеним у їх відношенні; - не встановлює обставин, що мають істотне значення при вирішення питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Постанова по справі №643/10565/19 констатує лише сам факт ДТП - зіткнення автомобілів Lexus GX 470 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , та факт складення протоколів про адміністративні правопорушення на обох водіїв. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 09.06.2019 об 00 год. 20 хв. в районі буд. 4 по вул. Халтуріна в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобілів: Lexus GX 470 державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , та Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . За фактом ДТП на обох водіїв було складено протоколи за ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від. 11.06.2020 року провадження у справі № 643/10565/19 закрито на підставі ст. 247 КУпАП України. Постанова не оскаржена і набрала законної сили.

Для здійснення робіт спрямованих на встановления розміру відшкодування у справі №59725, МТСБУ надало доручення суб?єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 . Оцінювачем була визначена вартість відновлювального ремонту т/з «LEXUS» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, яка склала 96880,94 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів склали 902,60 грн.

Коригувальним розрахунком розміру виплати у справі №59725, відділом експертиз

МТСБУ розмір регламентної виплати знижений до 91893,28 грн. МТСБУ 22.07.2020 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 45946,64 грн.

Матеріалами адміністративної справи №643/10565/19 встановлено, що за фактом ДТП на обох водіїв було складено протоколи за ст. 124 КУпАП. Як вбачається з постанови, взаємна винність сторін у скоєнні ДТП за вказаними протоколами - не спростована, а провадження у справі №643/10565/19 закрито на підставі ст.47 КУпАП України. Однак, не накладення стягнення в процесі притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпнеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, упорядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Для здійснення робіт спрямованих на встановления розміру відшкодування у справі №59725, МТСБУ надало доручення суб?єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 . Оцінювачем була визначена вартість відновлювального ремонту т/з «LEXUS» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, яка склала 96880,94 грн. Витрати МТСБУ на встановлення розміру збитку та збір документів склали 902,60 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У зв`язку з настанням події, передбаченої підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ було прийнято рішення про здійснення регламентної виплати та здійснено виплату відшкодування у розмірі 45946,64 гривень на користь потерпілої особи ОСОБА_2 .

Таким чином, загальна сума витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою склала 45946,64 коп.

На момент розгляду справи відповідач не компенсував зазначену суму страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пп.38.2.1, 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У той же час суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що він відноситься до осіб, визначених у п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що позовна заява позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою підлягає задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 45946,64 грн. витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. та суму сплачених на встановлення розміру збитку та збір документів у розміру 902,60 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд.8, м. Київ, 02002; Ідентифікаційний код 21647131) 45945,64 грн. (сорок п`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять гривні 64 коп.) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд.8, м. Київ, 02002; Ідентифікаційний код 21647131) судовий збір в сумі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд.8, м. Київ, 02002; Ідентифікаційний код 21647131) суму сплачених на встановлення розміру збитку та збір документів 902,60 грн.(дев`ятсот дві гривні).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: 02002, м. Київ, бульвар Русанівський, 8, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя В.М.Бугрій