Справа № 350/1909/23
Номер провадження 2/350/540/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши позовну заяву Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності в інтересах позивача Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, 7 листопада 2023 року звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 27 серпня 2020 року, який був укладений між орендодавцем Брошнів-Осадською селищною радою об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області в особі селищного голови Іваніва Назарія Івановича та орендарями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 37962698 від 28 серпня 2020 року, площею 0,0929 га для обслуговування приміщення автостанції (цільове призначення 12.04 для розмішення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) з кадастровим номером :01:001:0672, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статей 124, 125 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства розглядаються будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відповідно до частини першої статті 173 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями (частина перша статті 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Цивільного кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Позовні вимоги позивача підлягають розгляду в господарському провадженні, оскільки спір виник з договірних правовідносин між юридичною особою та приватними підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (статус осіб підтверджено відповідями № 312441 та 312467 від 8 листопада 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), як суб`єктами господарювання, які наділені господарською діяльністю та дії яких спрямовані на здійснення господарської діяльності.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що між сторонами 27 серпня 2020 року був укладений договір оренди земельної ділянки та предметом договору є земельна ділянка для обслуговування приміщення автостанці (цільове призначення 12.04 для розмішення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства).

Цим договором передбачено, що орендарі мають право самостійно господарювати на землі. Отримувати продукцію та доходи та використовувати земельну ділянку згідно цільового призначення.

Таким чином, земельна ділянка всім орендарям за вказаним вище договором в тому числі і відповідачці ОСОБА_2 (яка не є фізичною особо-пвідприємцем) надана їм для здійснення підприємницької діяльності, з метою отримання прибутку від господарської діяльності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, позов Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

При цьому слід роз`яснити позивачу, що з даними вимогами слід звернутись до суду в порядку господарського судочинства.

Керуючись статями 186, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження за позовною Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом з аналогічними вимогами в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сокирко Л.М.