Номер провадження 2/756/1519/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника у листопаді 2022 року звернувся до суду із позовом до АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 08.04.2021 уклав трудовий договір з АТ «Укрзалізниця», прийнятий на посаду заступника директора філії «Вокзальна компанія» АТ «Укрзалізниця» відповідно до наказу № 163/ОС від 08.04.2021. Наказом АТ «Укрзалізниця» від 08.07.2022 № 244/ОС його звільнено з вказаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. З даним наказом позивач не згоден, уважає його незаконним.

Позивач стверджує, що трудовий договір діяв з 09.04.2021 до 11.04.2022 включно і його не було звільнено в останній день строку дії трудового договору. Стверджує, що повідомив відповідача, що з 01.07.2022 виконує державні обов`язки, подавши заяву до добровольчого формування Якушинецької територіальної громади № 1 Вінницького району Вінницької області та уклавши контракт добровольця.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому стверджує про законність наказу про звільнення позивача. Посилається на те, що 07.04.2022 між ОСОБА_1 та АТ «Укрзалізниця» було укладено додаткову угоду № 1 до трудового договору від 08.04.2021, якою сторони змінили строк дії трудового договору та визначили його таким, що діє з 09.04.2021 до 11.07.2022. Вказує, що відповідні зміни до трудового договору від 08.04.2021 були ініційовані позивачем згідно його заяви від 06.04.2022, в якій він при визначенні строку дії трудового договору посилався на обставини особистого характеру. Позивача було звільнено в останній день строку дії трудового договору - 11.07.2022. Стверджує, що ОСОБА_1 не виконував завдань територіальної оборони у робочий час у період з 01.07.2022 по 11.07.2022, оскільки в цей період знаходився на робочому місці. Про факт укладення контракту добровольця територіальної оборони позивач повідомив АТ «Укрзалізниця» вже після звільнення. Посилається на те, що законодавство не дозволяло ОСОБА_1 укладати контракт добровольця територіальної оборони з добровольчим формуванням Якушинецької територіальної громади № 1 Вінницького району Вінницької області.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій він стверджує, що додаткову угоду від 07.04.2022 позивач не підписував і вона діє до 24:00 години 10.07.2022. Наголошує на тому, що в останній день строку дії турового договору до 11.04.2022 позивач не був звільнений, трудові відносини вважаються продовженими на невизначений строк. Вказує, що роботодавець зобов`язаний був проінформувати працівників, які працюють за строковим трудовим договором, про вакансії, що відповідають їх кваліфікації та передбачають можливість укладення безстрокового трудового договору, а також забезпечити рівні можливості таких працівників для його укладення.

Від відповідача надійшли заперечення, в яких вказується про помилковість тверджень позивача про строк дії трудового договору та стверджується, що останнім днем строку дії трудового договору є 11.07.2022. Відповідач вказує, що ч. 3 ст. 23 КЗпП України, якою було доповнено вказану статтю Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX від 01.07.2022 до спірних правовідносин не застосовується.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, що вказані у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд уважає, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

08 квітня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем АТ «Укрзалізниця» було укладено трудовий договір № 189-2021, строк дії якого сторони визначили з 09.04.2021 до 11.04.2022 включно та видано наказ № 140/ос від 08.04.2021 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора філії «Вокзальна компанія» АТ «Укрзалізниця» на умовах трудового договору у письмовій формі строком з 09.04.2021 до 11.04.2022.

07 квітня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрзалізниця» було укладено додаткову угоду № 1 до трудового договору від 08.04.2021 № 189-2021, в якій сторони домовились пункт 7.1. розділу 7 «Строк дії та інші умови» викласти в такій редакції: «7.1. Цей договір діє з «09.04.2021 до 11.07.2022». Дану додаткову угоду введено в дію наказом АТ «Укрзалізниця» від 07.04.2022 № 117/ос.

Суд звертає увагу на те, що підставою для укладення строкового трудового договору була заява позивача від 24.03.2021, згідно якої він просив укласти з ним трудовий договір на строк з 09.04.2021 до 11.04.2022 за обставинами особистого характеру.

Підставою для укладення додаткової угоди № 1 до трудового договору від 08.04.2021 № 189-2021 теж стала заява позивача від 06.04.2022, в якій він при визначенні строку дії трудового договору посилався на обставини особистого характеру.

Доказів того, що підпис на додатковій угоді № 1 від 07.04.2022 до трудового договору від 08.04.2021 № 189-2021 позивачу не належить, матеріали справи не містять. Зокрема, останнім не доведено протилежне належними та допустимими доказами.

01 липня 2022 року між позивачем та добровольчим формуванням Якушинецької територіальної громади № 1 Вінницького району Вінницької області укладено контракт добровольця територіальної оборони.

Згідно наказу АТ «Укрзалізниця» від 08.07.2023 № 244/ос, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та пункту 6.2. трудового договору від 08.04.2021 № 189-2021 ОСОБА_1 звільнено 11.07.2022 з посади заступника директора філії «Вокзальна компанія» АТ «Укрзалізниця» у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

11 липня 2022 року ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» направлено заяву про увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з укладенням контракту з Якушинецькою територіальною громадою № 1 Вінницького району Вінницької області, яка отримана АТ «Укрзалізниця» 14.07.2022 та зареєстрована за № Ц-240/0/79-22.

Згідно п. 27 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.11.2022 № 123 «Про звільнення командирів та розформування добровольчих формувань Вінницької області», ОСОБА_2 звільнено з посади командира добровольчого формування № 1 Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області громадянина та розформовано добровольче формування № 1 Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.

Згідно п. 23 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1449 (Положення № 1449), окремою підставою припинення контракту добровольця територіальної оборони є розформування добровольчого формування.

Отже, контракт добровольця територіальної оборони, укладений позивачем 01.07.2022 діяв з 01.07.2022 по 02.11.2022.

Згідно п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 20.06.2023 № 61 «Про командирів добровольчих формувань», на підставі подання командира військової частини НОМЕР_1 та протоколу зборів ініціативної групи призначено командиром добровольчого формування № 1 Якушинецької сільської територіальної громади Вінницького району Вінницької області громадянина ОСОБА_2 .

23 червня 2023 року між позивачем та добровольчим формуванням № 1 Якушинецької сільської територіальної громади укладено контракт добровольця територіальної оборони.

Отже, у період часу з 03.11.2022 по 22.06.2023 позивач не мав членства в добровольчому формуванні.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Трудовий договір від 08.04.2021 № 189-2021 та додаткова угода № 1 від 07.04.2022 до нього узгоджуються з положеннями ст. 23 КЗпП України, оскільки подавши відповідачу заяви від 24.03.2021 та від 06.04.2022 позивач заявив, що строковий трудовий договір відповідає його інтересам.

Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Закінчення строкового трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна із сторін трудового договору - працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї зі сторін друга сторона не може перешкодити припиненню трудових відносин.

Подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 753/7342/18.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 419/1965/18 прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Таким чином, зазначення у трудовому договорі (з урахуванням внесених до нього змін) строку його дії до 11 липня 2022 року свідчить, що саме ця дата і є останнім днем чинності дії трудового договору.

Суд не застосовує до спірних правовідносин ч. 3 ст. 23 КЗпП України, оскільки нею було доповнено вказану статтю Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022 та не має зворотної дії в часі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про основи національного супротиву», добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про основи національного супротиву», територіальна оборона складається з військової, цивільної та військово-цивільної складових.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 вказаного Закону, військово-цивільна складова територіальної оборони включає штаби зон (районів) територіальної оборони та добровольчі формування територіальних громад, які залучаються до територіальної оборони.

Відповідно до п. 6 Положення № 1449, членство у добровольчому формуванні не звільняє від обов`язку проходження строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно ч. 1 ст. 119 КЗпП України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Табелем обліку використання робочого часу за липень 2022 підтверджується, що з 01.07.2022 по 11.07.2022 позивач знаходився на робочому місці повний робочий день.

Також з матеріалів справи вбачається, що 01.07.2022 позивачем було підписано лист вих. № ВК-06/2543 та запит цінової пропозиції № ВК-07/589.

04 липня 2022 року ОСОБА_1 було підписано лист №-06/2558, 05.07.2022 позивачем було видано довіреність № 13, 06.07.2022 позивач підписав рознарядку на поставку товару № ВК-07/603, а 11.07.2022 позивачем було підписано лист № ВК-07/605.

Наведене свідчить, що виконання обов`язків члена добровольчого формування у період з 01.07.2022 по 11.07.2022 не здійснювалось позивачем у робочий час, що виключало можливість застосування роботодавцем ч. 1 ст. 119 КЗпП України.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що про укладення позивачем контракту добровольця територіальної оборони відповідачу стало відомо вже після звільнення позивача, а саме 14.07.2022.

Також суд звертає увагу на положення п. 16 Положення № 1449, згідно якого членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, при укладенні контракту добровольця територіальної оборони від 01.07.2022 п. 16 Положення №1449 дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що звільнення позивача відбулося відповідно до норм чинного законодавства, суд не вбачає правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі, а також відповідно і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2023 року.

Суддя,- Белоконна І.В.