печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9163/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач-1, БВ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2, ДКСУ), у якому просить стягнути з Держави Україна шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача грошові кошти в розмірі 6 264,10 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2016 року у справі № 359/1449/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки звернуто стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,2500 га у Київській області, Бориспільський район, Процівська сільська рада, с. Проців.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який надіслано до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області), який постановою від 28.02.2018 року відкрив виконавче провадження № 55886087.

04.03.2019 року на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У той же день БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову від 04.03.2019 року про стягнення виконавчого збору з позивача в розмірі 6 830,94 доларів США (185 460,02 грн.).

Протягом 2019-2021 років БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області проводилось стягнення коштів з позивача на підставі вказаної постанови від 04.03.2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року у справі № 320/5681/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови визнано протиправною та скасовано постанову БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 04.03.2019 року з ОСОБА_1 у розмірі 6 830,94 доларів США.

Згідно з довідкою про стягнення за вказаною постановою стягнуто з позивача та перераховано відповідачу-1 борг у розмірі 5 895,10 грн. та 369,00 грн., а всього 6 264,10 грн.

05.05.2021 року позивач надіслав заяву до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження та повернення незаконно стягнутих коштів позивачу.

31.05.2021 року позивач надіслав заяву до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням вжити заходів в межах компетенції для виконання рішення суду.

Проте, станом на 14.02.2022 року безпідставно набуті кошти позивачу не повернуто.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 1166, 1167, 1174, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до БВ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ, ДКСУ про відшкодування шкоди та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.06.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.06.2022 року розгляд справи відкладено на 02.09.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2022 року розгляд справи відкладено на 05.12.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2022 року розгляд справи відкладено на 30.03.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року розгляд справи відкладено на 19.07.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2023 року розгляд справи відкладено на 04.10.2023 року.

Позивач в судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України до юрисдикції адміністративних судів відносяться спори фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач пред`явив позовні вимоги до БВ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ, ДКСУ про стягнення з Держави Україна шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача грошових коштів у розмірі 6 264,10 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області стягнуто з позивача та перераховано: в межах виконавчого провадження № 58622570 за постановою цієї державної виконавчої служби від 20.03.2019 року - 5 895,10 грн. виконавчого збору; в межах виконавчого провадження № 59479033 за постановою цієї державної виконавчої служби від 08.07.2020 року - 369,00 грн. виконавчого збору, а всього 6 264,10 грн. виконавчого збору. Оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року у справі № 320/5681/20 визнано протиправною та скасовано постанову БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 04.03.2019 року ВП № 55886087 з ОСОБА_1 у розмірі 6 830,94 доларів США, позивач звертався до відповідача-1 з вимогою про повернення незаконно стягнутих з позивача коштів - виконавчого збору. Однак, відповідач-1 не виконує зазначене судове рішення та не повертає позивачу стягнутий з нього виконавчий збір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.06.2018 року у справі № 921/16/14-г/15, відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зважаючи на викладене, поряд із загальним порядком оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеним нормами процесуального законодавства, Закон встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, за яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 року у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 року у справі № 927/769/16.

З огляду на те, що позивачем заявлено позовні вимоги до БВ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ про стягнення 6 264,10 грн. виконавчого збору, стягнутих з позивача на підставі постанови БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 04.03.2019 року ВП № 55886087, яку визнано протиправною та скасовано рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року у справі № 320/5681/20, суд приходить до висновку, що такий позов відповідно до визначеної КАС України підсудності належить до компетенції окружного адміністративного суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України, оскільки стосується дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки після відкриття провадження у справі судом встановлено, що спір у даній справі, що виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до БВ ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ, ДКСУ про відшкодування шкоди.

При цьому, суд роз`яснює, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 255, 256, 260, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі № 757/9163/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд роз`яснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 04.10.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький