Справа № 128/2927/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Р.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.07.2023 її повідомили з місця роботи (КМП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Вороновицької селищної ради), про те, що до них надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Романа Івановича від 09.06.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП 63908374).

За реальною і фактичною адресою місця проживання позивача, яка вказана у виконавчому листі: АДРЕСА_1 , приватний виконавець, в порушенням вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням ідентифікатору доступу та інших документів виконавчого провадження, не надсилав.

З постанови позивачу стало відомо, що 01.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис № 1922 про стягнення з неї на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 36494,20 грн, згідно кредитного договору від 23.10.2012, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 (провадження N9 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративногосуду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «...постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23».

Як зазначає позивач, дійсно в 2012 році вона отримала кредит, напевно в сумі 8000,00 грн, у відділені ПАТ «Дельта Банк», що знаходився в м. Вінниці по вул. Привокзальній, шляхом підписання заяви на отримання грошей. Однак, окремого договору укладено не було, тим більше не звертались до нотаріуса для його нотаріального посвідчення.

Разом з тим, отриманий кредит, позивач справно погашала, і якщо там і залишилась заборгованість, то точно не в сумі, вказаній у виконавчому написі, а в значно меншій.

Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 1922, виданий 01.12.2020 без врахування документів, визначених в Переліку № 1172 і замість відповідної засвідченої виписки, сформованої по рахунку боржника з відповідними відмітками стягувана, останнім взагалі нічого не було надано нотаріусу.

Позивач переконана, що нотаріусу не надано докази того, що виконавчий напис від 01.12.2020 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017.

Тому, на якій підставі та якими документами керувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису є незрозумілим, як і те що без належних документів оформлених у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», безспірність вимог відповідача не могла бути доведена.

Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження N° 14- 84цс19).

Позивач вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017у у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, зазначене вище беззаперечно свідчить про те, що нарахована відповідачем заборгованість не є безспірною, адже безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17.

Нічого з вище вказаного, ані позивачем, ані нотаріусом зроблено не було і ніхто з них не вчиняв жодних дій для з`ясування суми заборгованості, пропозиції її погашення тощо.

За змістом виконавчого напису, заборгованість позивча виникла за договором, укладеним 23.10.2012 з ПАТ «Дельта Банк».

Велика Палата Верховного Суду в постанові в справі № 916/3006/17 зазначила, що загальний строк для звернення стягувана до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувана права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах.

Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом строку.

Оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, який також не був нотаріально посвідченим, нотаріус вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Також, на думку позивача, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. при вчиненні виконавчого напису не було в повній мірі дотримано вимог ст. ст. 87 - 89 Закону України «Про нотаріат», змісту п. 3.1, 3.4 і 7 Порядку і як наслідок не з`ясовано, як того вимагає ст. 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчого напису.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни від 01.12.2020 № 1922 про стягнення з неї на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 36494,20 грн, згідно

кредитного договору від 23.10.2012, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» - таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гребенюк В.О. надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» в судове засідання не з`явився, надіславши суду заперечення щодо розміру судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, не висловивши при цьому думку щодо самої суті позовних вимог.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу -Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Мельник Р.І. в судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам, судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

01.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис за № 1922 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеного 23.10.2012 з ПАТ «Дельта Банк».За виконавчим написом з позивача стягнуто 36494,20 грн. За заявою відповідача за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. відкрито виконавче провадження №63908374 (а.с. 50 - 56).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5.

Згідно ст. 87 ЗУ «По нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Ст. 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, а це: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи додано на обгрунтування документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусів ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою було внесено зміни до розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для отримання виконавчого напису нотаріуса кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01.12.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Дана правова позиція відображена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17.

Крім того, виконавчий напис про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому,враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом позивачем ОСОБА_1 сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору та 536 грн. 80 коп. судового збору за заяву про забезпечення позову (а.с. 1 -2). Доказів на понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано.

Таким чином, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 256 258 ЦК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 102, 106, 133, 141, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати виконавчий напис № 1922 від 01 грудня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 36494 грн. 20 коп. за кредитним договором від 23.10.2012 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (, 03126 м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. № 6) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1610 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО