Справа № 484/5590/23
Провадження № 2/484/1520/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Рідош-Шаповал Валентини Іванівни до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок,

У С Т А Н О В И В :

11.10.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 184, посвідченому 10 травня 2000 року на Універсальній біржі Південна, вона придбала в ОСОБА_2 житловий будинок. Цей житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею в 0,0660 га і в подальшому вона її приватизувала. Реєстрація права власності на будинок проведена Первомайським МБТІ 22 травня 2000 року. З того часу сім`я позивачки проживає в цьому будинку. Продавець будинку померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний момент ОСОБА_1 бажає розпорядитись житловим будинком, у зв`язку з чим і звернулась в нотаріальну контору, де їй роз`яснили про неможливість посвідчення будь-якої угоди, оскільки, як виявилось, договір купівлі-продажу є недійсним, так як згідно ст. 227 ЦК УРСР (в ред. 1963р.), який діяв на час укладення угоди, посвідчення договору купівлі-продажу житлових будинків та квартир необхідно було здійснювати в нотаріальному порядку.

Згідно ст. 47 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась. Угода повністю відбулась - покупець отримала в повне розпорядження житловий будинок, в ньому проживала її сім`я, вони підтримують житловий будинок в належному стані. Таким чином, позивачка виконувала всі повноваження власника майна.

Продавець будинку отримала визначену ними суму і претензій до неї, при житті, не мала.

Таким чином, між сторонами фактично відбулась угода купівлі-продажу житлового будинку, яку вони посвідчили на Первомайській філії Південної товарної біржі, яка на той час мала повноваження посвідчувати такі угоди.

Так як в теперішній час в позивачки виникла необхідність розпорядитися вищевказаним будинком, але вона не може цього зробити, через не дотримання вимог ст. 657 ЦК України, яка передбачає обов`язкову нотаріальну форму посвідчення договору, тому вона змушена звернутися в суд для вирішення цього питання.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

В судовому засіданні був встановлений факт укладення 10.05.2000 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 .

Даний договір було зареєстровано 10 травня 2000 року на Первомайській філії Універсальної Біржі «Південь» за № 184, відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р.

Згідно вище вказаного договору ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла в управління та користування спірний житловий будинок, сплативши іншій стороні її договірну вартість в розмірі 12663,00 грн., що є доказом про того, що сторони на момент укладення договору досягнули згоди щодо істотних умов договору.

Зазначене нерухоме майно позивачка зареєструвала в Первомайському МБТІ 12.05.2000 р. за № 5792, у встановленому законом порядку, згідно реєстраційного посвідчення КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Продавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), спадщину після неї ніхто не приймав, то ж нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на той час, угода може бути визнана дійсною, якщо вона фактично відбулась.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) передбачені умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська обл., ) про визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 10 травня 2000 року на Первомайській філії Універсальної Біржі «Південь» за № 184.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: