Справа № 137/851/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовною заявою Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області В. Семенюк звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначено, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.02.2016 № 2-838/15-16-сг затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівського району площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:001:0205 для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, 03.02.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 (підстав внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28066077 від 03.02.2016).

Крім того, встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.03.2016 № 2-1553/15-16-сг затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Малинівської сільської ради Літинського району площею 1,0000 га з кадастровим номером :10:000:1644 для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу, 22.07.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 (підстав внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30652196 від 27.07.2016).

У подальшому, 22.12.2016 ОСОБА_2 відчужив на підставі договору купівлі-продажу вказану земельну ділянку ОСОБА_1 .

Зазначають, що вищевказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області підлягає визнанню незаконним, а земельна ділянка витребуванню на користь держави з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116, ст. 118, ч. 1 ст. 121 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність громадян проводиться у разі їх одержання із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації один раз по кожному виду використання не більше 2,0 га.

Водночас згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-1553/15-16-СГ від 04.03.2016 безоплатно вже отримував у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:1644, площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки :10:000:1644 (наказ №2-1553/15-16-СГ від 04.03.2016) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, (наказ від 01.02.2016 № 2-838/15-16-сг).

Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України ОСОБА_2 при отриманні у власність земельної ділянки приховав той факт, що раніше отримав земельну ділянку та фактично використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та не повідомив про це орган Держгеокадастру.

Окрім того, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи оспорюваний наказ, не перевірив факт реалізації ОСОБА_2 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності.

Тому, наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області наказ №2-1553/15-16-СГ від 04.03.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 1,00 га з кадастровим номером :10:000:1644, що розташована на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства, суперечить актам цивільного законодавства і порушує інтереси держави, а тому є незаконним.

При цьому, ОСОБА_1 придбав вказану земельну ділянку у особи, яка, з огляду на вказані обставини, не мала права її отримувати та відчужувати, а отже земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на користь Літинської селищної ради.

Спірна земельна ділянка вибула із державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки - держави.

З огляду на подальше відчуження незаконно переданого у приватну власність майна (земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:1644), інтереси власника держави.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної із таким порушенням, є не двостороння реституція, повернення майна з незаконного володіння.

Обставини даної справи свідчать про те, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності без достатньої правової підстави, поза волею власника - держави, тоді як видача ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області спірного наказу не свідчить про наявність у держави, яка діє від імені Українського народу, волі на вибуття вказаної земельної ділянки з державної власності з огляду на неправомірність дій органу виконавчої влади по передачі цієї земельної ділянки у власність.

З огляду на те, що земельна ділянка вибула з державної власності поза волею власника - держави, так як наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, який став підставою для вилучення вказаної земельної ділянки із державної власності, прийнятий незаконно, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на підставі ст. 388 ЦК України.

Враховуючи викладене, просить витребувати у ОСОБА_1 , земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1 га з кадастровим номером :10:000:1644, розташовану на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області на користь Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області та судові витрати на сплату судового збору.

Прокурор Черниш Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові і просить його задовольнити.

Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Ткачук І.Г. в судовому засіданні позов підтримала і просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштвого відпрвалення. Заяв чи клопотань не надходило.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей 116, 118, 121 ЗК України.

Водночас, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Визначений статтею 118 ЗК України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст. 116, 121 ЗК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.08.2015 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 2,0000 га на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 27).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від від 01.02.2016 № 2-838/15-16-сг затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Байраківської сільської ради Немирівського району площею 2,0000 га з кадастровим номером :03:001:0205 для ведення особистого селянського господарства (а.с.31)

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області наказ №2-1553/15-16-СГ від 04.03.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 1,00 га з кадастровим номером :10:000:1644, що розташована на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.33).

Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2016 ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану на території Малинівської сільської ради Літинського району площею 1,0000 га з кадастровим номером :10:000:1644 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 66-67).

Вказане також підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №335722676 (а.с.21-22).

Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 отримав безоплатно дві земельні ділянки. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність.

Однак приймаючи наказ №2-1553/15-16-СГ від 04.03.2016, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області факт реалізації ОСОБА_2 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління про передачу такої ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним.

Статтею 152 ЗК України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів.

Крім того, як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області протиправно, всупереч вимог земельного законодавства передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, який право на безоплатну приватизацією земельної ділянки даного виду використання, гарантоване законодавством, уже реалізував, і відповідно відчужив неправомірно набуту земельну ділянку відповідачу ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі на користь Вінницької обласної прокуратури сумі 2684 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 5, 19, 22, 33, 116, 118, 122, 123, 134 Земельного кодексу України,ст.ст. 15, 16, 317, 319, 328, 330, 373, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1 га з кадастровим номером :10:000:1644, розташовану на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області на користь Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Вінницької обласної прокуратури (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, , банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: UА 0003988) відшкодування витрат по сплаті судового збору 2684 грн.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз`яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.