Справа №751/9548/23
Провадження №4-с/751/33/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові справу за скаргою ОСОБА_1 , в порядку ст. 447 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Новозаводського районного суду міста Чернігова зі скаргою, в порядку ст. 447 ЦПК України, на дії, бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2004 року. В лютому 2022 року їй стало відомо, що на дану квартиру, накладено арешт.

05.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту.

Натомість, Новозаводський ВДВС у місті Чернігові листом від 16.10.2023 року №94734 на №15747/19.22-30-40/4804 від 06.10.2023 року повідомив, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт квартири АДРЕСА_1 накладений згідно постанови серії АН №419148 від 18.07.2005 року у виконавчому провадженні, за яким боржником є ОСОБА_2 .

Громадянин ОСОБА_2 продав спірну квартиру 19.07.2003 року ОСОБА_3 ,та за пунктом 6 договору, квартира не перебувала під арештом, відсутні права третіх осіб. Тож станом на липень 2005 року не був власником квартири.

ОСОБА_4 придбав вищевказану квартиру 23.07.2003 року у громалянина ОСОБА_3 , де у пункті 5 договору купівлі-продажу також зазначено, що спірна квартира не перебуває в спорі або під арештом.

Станом на 17.02.2022 року згідно даних АСВП на виконанні у відділі ДВС не перебувають та не перебували виконавчі провадження з виконання виконавчих документів про стягнення боргів з ОСОБА_1 .

Тому, скажник просить визнати протиправною бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, накладеного постановою ВДВС Новозаводського району міста Чернігова серії АН №419148 від 18.07.2005 року; зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №419148 від 18.07.2005 року.

У судове засідання скаржник та її представник не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 19)

Представник Новозаводського ВДВС міста Чернігова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засдіання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у законом встановленому порядку, що підтверджується підтвердженням направлення листа на електронну пошту. (а.с.18)

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги, а також не обов`язкову участь у судовому розгляді даної скарги його учасників, суд доходить висновку про можливість розгляду справи без участі учасників процесу, які не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.07.2003 року серії ВАМ №721109, ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , уклав договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з ОСОБА_3 . Згідно пункту 6 даного договору, представник продавця стверджує, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає. (а.с.12)

23.07.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продавжу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно пункту 5 договору, продавець стверджує, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає. (а.с.5)

29.03.2004 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Згідно пункту 1.4 даного договору, продавець стверджує, що квартира, яка є предметом цього договору, на момент його укладання нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає. (а.с.13)

Відповідно до листа Північно-Східного мужрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) від 17.02.2022 року №8108 на №21/02 від 15.02.2022 року, станом на 17.02.2022 рік, згідно даних АСВП, на виконанні у відділі не перебувають та не перебували виконавчі провадження з виконання виконавчих документів про стягнення боргів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Також, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів відділом ДВС накладався арешт на квартиру АДРЕСА_1 , згідно постанови серії АН №419148 від 18.07.2005 року по виконавчому провадженню, у якому боржником є ОСОБА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 17.10.2023 року, власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . (а.с.11)

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 29.10.2023, постановою від 18.07.2005 року серії АН №419148, ДВС Новозаводським управлінням юстиції накладено арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження - №2202193. Згідно даних відомостей власником вищевказаного майна, відповідно і боржником є ОСОБА_2 . (а.с.10)

З листа Новозаводського ВДВС у місті Чернігові №94734 від 16.10.2023 року на №15747/19.22-30 від 06.10.2023 року, вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт квартири АДРЕСА_1 накладений згідно постанови від 18.07.2005 року серії АН №419148, боржником у виконавчому провадженні є - ОСОБА_2 . В ході перевірки даних в автоматизованій системі виконавчого провадження, в тому числі електронного архіву виконавчих проваджень та спецрозділу, інформації щодо виконання провадження, під час виконання якого було винесено постанову про арешт майна ОСОБА_2 , а саме вищезазначеної квартири, не знайдено, оскільки вийшли терміни зберігання виконавчого провадження. Таким чином, ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, та встановити наслідки його завершення немає можливості. Також, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у Новозаводському ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відсутні виконавчі документи про стягнення заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Враховуючи викладені обставини, Новозаводський ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначає, що не має підстав для зняття арешту з вказаного майна. (а.с.9)

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. (ст.18 Закону).

Відповідно до ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Підстави зняття державним виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини закріплені в ч. 4 ст. 59 Закону, зокрема: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. б ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені п.п. 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Згідно ст 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є предметом судового розгляду, на переконання суду, перешкоджає у повній мірі користуватися й розпоряджатися належним йому майном, у зв`язку з чим, за даних обставин справи він має бути скасований.

Так, згідно Закону України "Про виконавче проваження" скаржник позбавлена можливості зняти накладений арешт у зв`язку з відсутністю можливості ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, та встановити наслідки його завершення, у зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, встановлених розділом ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Відповідно до п. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини даної справи, зумовлені відсутністю перебування на примусовому виконанні вищезгаданого виконавчого провадження виконавчого провадження, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_1 та визнати неправомірною бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, накладеного постановою ВДВС Новозаводського району міста Чернігова серії АН №419148 від 18.07.2005 року; зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №419148 від 18.07.2005 року.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в порядку ст. 447 ЦПК України на дії, бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо не зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) реєстраційний номер обтяження - №2202193.

Зобов`язати Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН №419148 від 18.07.2005 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 06.11.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач