Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4711/23
Провадження № 2/332/1475/23
06 листопада 2023 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зінченко Микола Вадимович, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зінченко Микола Вадимович, звернувся до Заводського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 06.09.2008 він перебував у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 .
В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 у справі № 0809/6930/2012 шлюб між сторонами розірваний.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2012 у справі № 0809/6931/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з останнього на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист, за яким аліменти стягувались із заробітної плати позивача, заборгованості зі сплати аліментів він не має.

З моменту розірвання попереднього шлюбу і до теперішнього часу позивач проживає однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 .

Від позашлюбних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 . Вони втрьох проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на утриманні позивача.

Згідно судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 у справі № 332/2769/23 за заявою ОСОБА_4 , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач належним чином виконує обов`язки зі сплати аліментів.

У зв`язку з наведеним вище позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , 19.03.2010, до 1/6 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 24.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено здійснювати з викликом сторін.

Від представника позивача адвоката Зінченка М.В., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, однак в судове засідання вона повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву суду не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15), що розірваний відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 (справа № 0809/6930/2012, провадження № 2/0809/2102/2012) (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2012 у справі № 0809/6931/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з останнього на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19). На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист (а.с. 20-22).

З моменту розірвання попереднього шлюбу і до теперішнього часу позивач проживає однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 .

Від позашлюбних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 позивач та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).

Згідно судового наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 у справі № 332/2769/23 за заявою ОСОБА_4 , з ОСОБА_1 на її користь стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-28).

В обґрунтування своєї позиції щодо позовних вимог, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина від попереднього шлюбу, у сім`ї позивача від стосунків з ОСОБА_4 народилася друга дитина, яка перебуває на його утриманні.

Вказані вище обставини, на думку позивача, свідчать про те, що в нього відбулись суттєві, істотні зміни майнового та сімейного стану, оскільки він на своєму утриманні має неповнолітню дочку ОСОБА_5 від стосунків з ОСОБА_4 , що в свою чергу, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини ОСОБА_3 .

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_3 щомісяця, на думку позивача, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.

Щодо нормативного обґрунтування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України в рамках цивільної справи № 6-143цс13 від 05.02.2014.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки у нього народилася ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні.

Разом з тим, зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини або дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Такої думки дійшов і Верховний Суд у справі № 565/2071/19 від 16.09.2020 та у справі № 715/2073/20 від 28.05.2021.

Безпосередньо позивач ОСОБА_1 зазначає, що заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_3 він не має, аліменти за його заявою, поданою до роботодавця, відраховувалися з його заробітної плати. Окрім того, аліменти на другу дитину ОСОБА_5 позивач також сплачує, заборгованості не має.

Тобто, незважаючи на те, що аліменти на утримання сина стягуються за рішенням суду з 2012 року, а друга дитина народилася у 2019 році і позивач до 2023 року до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів не звертався, логічно дійти висновку, що стягнення аліментів на утримання другої дитини жодним чином не вплинуло на його матеріальний стан навіть з врахуванням зміни сімейного стану. Доказів на підтвердження того, що матеріальний стан позивача не дозволяє і надалі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду, суду не надано.

Щодо заявлених вимог про стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 , судові витрати залишаються за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у позовних вимогах, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 191-192, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), інтереси якого представляє адвокат Зінченко Микола Вадимович, до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 10.11.2023.

Суддя О.С. Яцун