Справа № 287/1058/23
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"09" листопада 2023 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація з Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2

03.07.2023 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

12.09.2023 року на виконання вказаної ухвали від позивачки на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви про розірвання шлюбу з додатками. Також, до зазначеної заяви додано позовну заяву про розірвання шлюбу в новій редакції від 28.08.2023 року.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 13.09.2023 рокупродовжено судовий розгляд цивільної справи № 287/1058/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Призначено підготовче судове засідання на 10.10.2023 року о 16 год. 00 хв., з повідомленням учасників справи.

10.10.2023 року в підготовче судове засідання позивачка та її представник адвокат Фогель В.В. не з`явились, представник позивачки надав до суду заяву, в якій просить суд підготовче судове засідання здійснювати за відсутності позивачки та її представника.

Також, відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання 10.10.2023 року не з`явився, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому судом відкладено розгляд справи на 15 год. 00 хв. 09.11.2023 року.

25.10.2023 року та повторно 31.10.2023 року до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 , у якій вона повідомляє суд, що 19.10.2023 року договір про надання правничої допомоги № 243 від 04.09.2023 року між нею та адвокатом Фогель В.В. розірвано на підставі Угоди про розірвання Договору про надання правничої допомоги № 243 від 04.09.2023 року у звязку з чим, адвокат Фогель В.В. з 19.10.2023 року не здійснює представництво інтересів її, як позивачки у справі № 287/1058/23. Також, до заяви додано копію Угоди про розірвання Договору про надання правничої допомоги № 243 від 04.09.2023 року.

09.11.2023 року в підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. При цьому 25.10.2023 року та повторно 31.10.2023 року до суду надійшла заява позивачки, у якій вона зазначає, що прибути в судове засідання, призначене 09.11.2023 року о 15.00 год. не має можливості у зв`язку з проживанням та роботою у м. Києві, значною відстанню між судом та м. Києвом та неможливістю залишити роботу для прибуття до суду. Тому просить провести судовий розгляд справи № 287/1058/23, призначений на 09.11.2023 року о 15.00 год. без участі позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі , додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог немає.

09.11.2023 року відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивачкою не дотримані вимоги ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено відповідне місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 , оскільки до суду неодноразово повертались процесуальні документи, які направлялись судом відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві з відміткою про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою»;

- не зазначено ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, тому у цій частині позовну заяву слід уточнити.

Окрім цього, суд звертає увагу позивачки на те, що згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року за № 11, згідно з ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини.

Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі.

Така позиція висловлена і в правовому висновку Верховного Суду, викладеному у Постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 753/8546/17, в якій суд зазначив, що відповідно до ст. 110 СК України суд не розглядає заяви про розірвання шлюбу під час вагітності подружжя, навіть якщо позов подано ще до виникнення вагітності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві зазначає, що вона станом на дату звернення до суду з позовною заявою на обліку в закладі охорони здоров`я з приводу вагітності не перебувала та не перебуває на даний час, що на її думку, підтверджується протоколом гінекологічного ультразвукового обстеження КНП «КДЦ» Оболонського району м. Києва від 24.08.2023 року. Також, позивачка зазначає, що спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, в тому числі віком до одного року.

При цьому суд зауважує, що в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачкою не зазначено та не надано відповідних доказів, що підтверджують вказані обставини щодо не перебування її на обліку з приводу вагітності в закладі охорони здоров`я та про відсутність неповнолітніх дітей.

Також, позивачка 10.10.2023 та 09.11.2023 року в підготовче судове засідання не з`явилась, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Олевським районним судом Житомирської області на 09.11.2023 року не заявляла, при цьому додаткових доказів в обгрунтування позовних вимог до суду не надала.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Поряд із цим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, про залишення позовної заяви без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 175, 177, 257, 258, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачці.

Суддя: Л.В.Винар