Справа № 946/5894/23
Провадження № 2/946/2927/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках за кожним.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом, заповіт спадкодавець за життя не залишила, спадщину позивачі прийняли шляхом звернення з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Веліксар Т.І., позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 їх матері ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору забудови від 19.03.1964 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 7-216, що також підтверджено відповіддю на запит № 769, наданою 27.10.2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до довідки №1284 від 27.10.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ» житловий будинок літ «А» побудований до 1991 року та відповідно до листа ДАБІ України від 01.09.2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року» житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року не підлягають до здачі в експлуатацію та не є самочинним будівництвом. Об`єкти, побудовані без дозвільних документів, відсутні. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи вищевказаний об`єкт нерухомості має самостійний адресний номер: АДРЕСА_1 ( колишня назва: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують право власності ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований до 05.08.1992 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 7410085 від 26.09.2023 року, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являється:

-донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.09.1963 року міськбюро РАЦС міста Ізмаїла та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 29.11.1980 року відділом РАЦС м. Ізмаїла, згідно якого ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (копія додається).

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_4 вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено відповідною будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто фактично прийняла спадщину після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 15.11.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (копія додається).

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_5 на підставі договору забудови від 19.03.1964 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 7-216, який ОСОБА_4 фактично прийняла у спадщину, але юридично не оформила.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74100208 від 26.09.2023 року, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- син - ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 20.06.1989 року відділом РАЦС Ізмаїльського міськвиконкому;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 29.06.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області;

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 29.07.1986 року відділом РАЦС Ізмаїльського міськвиконкому та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , виданим 26.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом № 147 від 01.05.2023 року (спадкова справа № 59/2023), тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом № 197 від 24.05.2023 року (спадкова справа № 59/2023), тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як з`ясовано в судовому засіданні, відповідач відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачів, що підтверджено відповідною заявою № 148 від 01.05.2023 року (спадкова справа № 59/2023).

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 353/02-14 від 23.05.2023 року, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1269,1270,1273 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар