"16" листопада 2023 р. Справа № 363/6430/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року суддя Вишгородський районний суд Київської області

Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії і бездіяльність державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій просить:

визнати неправомірними дії державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо неповноти виконання виконавчих проваджень ВП 7141419 та ВП 71457863, неповноти вчинення дій державним виконавцем щодо розшуку майна і коштів боржника у виконавчих провадженнях;

зобов`язати державного виконавця Вишгородського ВДВС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) привести у відповідність до законодавства виконавчі провадження ВП 71411419 та ВП 71457863;

судові витрати покласти на орган ДВС.

Перевіривши зміст скарги та додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне залишити скарги без руху, з таких підстав.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (стаття 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Так, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 187 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 42, 43 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; статті 128-132 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 6 розділу III ЦПК - про розгляд справи по суті; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Оскільки статтями 447-449 ЦПК України не визначено форму та зміст скарги на дії державного виконавця, суд вважає необхідним застосувати аналогію закону, а також пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у якому роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви передбачені статтями 175, 177 ЦПК України.

Вказаний правовий висновок також узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 27.01.2021 у справі №569/13154/20.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абзацом 2 частини п`ятої статті 14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Водночас, у скарзі ОСОБА_1 не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно визначених учасників справи.

Таким чином, заявнику необхідно вказати у скарзі чи окремому документі про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку відносно учасників справи.

Також, варто зазначити, що відповідно до положень статей 447, 450, 451 ЦПК України передбачено: право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою на рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення; участь державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, а, якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У скарзі ОСОБА_1 , яка оскаржує дії і бездіяльність державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із зобов`язанням його вчинити дії, не зазначено дії та бездіяльність якого саме державного виконавця та/або посадової особи органу державної виконавчої служби нею оскаржуються.

Крім цього, відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, частиною другою статті 183 ЦПК України визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відтак, з урахуванням положень частини другої статті 183 ЦПК України, у випадку подання скарги на дії і бездіяльність державного виконавця до заяви повинні бути долучені докази її надсилання іншим учасникам провадження.

Так, із матеріалів скарги вбачається, що до неї додано фіскальні чеки відправлень АТ «Укрпошта» від 8 листопада 2023 року щодо відправки поштового відправлення учасникам провадження. Водночас, слід зауважити, що з наданих фіскальних чеків, суд позбавлений можливості встановити, який вміст поштового відправлення було надіслано вказаним особам. Зокрема, в матеріалах справи відсутній опис вкладення поштового відправлення, на підтвердження надсилання іншим учасникам провадження саме копію поданої до суду скарги та додатків до неї. Також, з вказаних фіскальних чеків не можливо встановити адреси, на які надіслано копії скарг з додатками до них, що також позбавляє суд встановити дотримання заявником вимог статті 183 ЦПК України.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з пунктів 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Таким чином, належним доказом направлення документів учасникам провадження може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист, викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/28408/15, від 26.03.2020 у справі № 910/9962/16. та від 24.12.2020 у справі №916/2110/20.

Отже, скаржнику необхідно надати суду належне підтвердження надсилання іншим учасникам провадження копії скарги з копіями доданих до неї документів, а саме: фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. При цьому, врахувати, що боржник у виконавчих провадження ОСОБА_2 за вказаною у скарзі адресою фактичного проживання відсутній, оскільки, як зазначено у скарзі, перебуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор», або може перебувати за місцем відбування призначеного вироком суду покарання.

За встановлених обставин, перевіривши матеріали скарги та встановивши її невідповідність вимогам статей 175, 177 та 183 ЦПК України, з урахуванням вимог статті 185 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, та надати їй строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, шляхом подання до суду скарги у новій редакції, з урахуванням викладеного вище.

Керуючись статтями 2, 4, 9, 10, 12, 43, 185, 447-450 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 на дії і бездіяльність державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без руху та надати строк для усунення недоліків скарги протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя О.П. Лукач