Справа № 174/956/23
Провадження № 2/201/4168/2023
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

07 листопада 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу без виділу часток в натурі,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу без виділу часток в натурі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить суд накласти арешт на автомобіль «КІА Ортіма», д.р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_2 .

В обґрунтування заявленого позивач посилається на те, що предметом спору за цим позовом є, у тому числі, його право власності на 1/2 частку вказаного спільного з відповідачкою автомобіля. Ціна позову складає 1461653,90 грн.

Існує ризик відчуження зазначеного автомобіля як особисто відповідачкою за цим позовом на користь третіх осіб, шляхом їх продажу, дарування, міни, тощо, так і третіми особами за допомогою передоручення відповідачкою права на його відчуження та здійснення його державної перереєстрації, оскільки відповідно до правовстановлюючих документів на автомобіль (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, договору його купівлі-продажу), відповідачка значиться його одноособовим власником, внаслідок чого необхідно вжити заходи забезпечення даної позовної заяви.

Невжиття заходів забезпечення цієї позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі, ефективний захист стороною позивача порушеного та оспорюваного відповідачкою права власності на 1/2 частку зазначеного автомобіля.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання.

Заявником не обґрунтовано необхідність обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, враховуючи, що арешт заявник просить накласти на автомобіль «КІА Ортіма», д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого, як зазначає позивач, значиться відповідачка.

При цьому, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказаний автомобіль може призвести до негативних незворотніх наслідків для власника цього майна.

Наявність у відповідача майна, яке належить йому на праві власності, не є безумовною підставою для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб. До того ж арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Крім того, позивач не вказує, у кого саме вказаний автомобіль знаходиться у користуванні, що також має істотне значення для вирішення питання про можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що зазначений позивачем вид забезпечення позову стосовно вказаного вище рухомого майна є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, - суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу без виділу часток в натурі.

Позивач не позбавлений можливості звернення до суду з іншої заявою про забезпечення його позову, з обранням іншого, співмірного, виду забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу без виділу часток в натурі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова