РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/13550/22

Провадження №: 2/755/968/23

"25" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Гончарука В.П.

за участі секретаря - Гриценко О.І.

представника позивача - Яціва О.Р.

третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою та відповідно до позовних вимог просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивача обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла спадкодавець ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача.

За життя спадкодавцю ОСОБА_4 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 , а саме 31 серпня 2016 р., склала на ім`я позивача заповіт, відповідно до якого заповіла свою спірну квартиру АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_2 .

Позивач після смерті спадкодавця ОСОБА_4 2 липня 2022 р. звернулася до Сьомої київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.

29.12.2022 р. Сьомою київською державною нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з тим, що на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 у позивача та її представника відсутні правовстановлюючі документи, що стало підставою для звернення позивача з вказаним позовом до суду.

Свої вимоги позивач обгрунтовує посиланням на ст.ст. 1223, 1268,1269,1299 ЦК України.

Протоколом авторозподілу судової справи між суддями від 29.12.2022 р. головуючим суддею по даній справі було визначено Гончарука В.П.

Ухвалою суду від 3 січня 2023 р. було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 13 лютого 2023 р. було залучено до участі в розгляді справи третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог.

До суду від представника відповідача Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив увалити рішення по даній справі відповідно до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, вказуючи на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача оформити у встановленому законом порядку спадщину.

Третя особа ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення позову, обгрунтуючи це тим, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх інтересів, а саме не вірно визначено відповідача по даній справі, так - як треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також зверталися до нотаріальної контори з заявами щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , мають вимоги матеріального характеру до спадкоємця ОСОБА_2 , що полягають в компенсації матеріальних витрат пов"язаних з утриманням, доглядом та похованням спадкодавця, при цьому не заперечуючи, що правовстановлюючий документ на спірну квартиру перебуває у третіх осіб, та для його пред`явлення з нотаріальної контори до них ніхто не звертався.

Третя особа ОСОБА_3 в зал судового засідання не з`явилася.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 .

За життя спадкодавцю ОСОБА_4 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1

31 серпня 2016 р. ОСОБА_4 склала на ім`я позивача заповіт, відповідно до якого заповіла свою спірну квартиру АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_2

2 липня 2022 р. Сьомою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №446/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Вказана спадкова справа була відкрита на підставі заяви позивача ОСОБА_2 від 2.07.2022 р.

Як убачається з матеріалів справи, що 19.07.2022 р. третя особа ОСОБА_3 також звернулася до Сьомої київської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Також в матеріалах вказаної справи містяться заяви від третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 щодо зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що у них є вимоги матеріального характеру до спадкоємця ОСОБА_2 в зв`язку з понесеними витратами пов`язаних з утриманням, доглядом та похованням спадкодавця.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1222 даного Кодексу визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

29.12.2022 р. Сьомою київською державною нотаріальною конторою була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії в зв`язку з тим, що на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 у позивача та її представника відсутні правовстановлюючі документи.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 статті 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Відповідно до ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21)

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень представника позивача наданих письмових пояснень суд прийшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в зв`язку з невірно обраним способом захисту своїх інтересів позивачем по справі.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 328, 1261, 1264,1270 ЦК України, та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_2 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 3.11.2023 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - Київська міська рада адреса місцязнаходження: м.Київ, вул. Хрещатик 36;

Треті особи : Сьома Київська державна нотаріальна контора, адреса місцезнаходження м.Київ, вул. Г.Ахматової, буд.7/15.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя