Справа № 473/4033/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ іменем України
"15" листопада 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 49 514 грн. 90 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1790214, за умовами якого ТОВ «Маніфою» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 6 000 грн. 00 коп. терміном користування 20 днів (до 18 березня 2021 року). В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка), в розмірі 1,01% від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
Додатковим угодами до договору позики за № 1 від 19 березня 2021 року, за № 2 від 22 квітня 2021 року, укладених між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було продовжено термін повернення позики остаточно до 22 травня 2021 року.
11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-08/2021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики №1790214 від 26 лютого 2021 року.
Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 18 582 грн. 10 коп., в тому числі: заборгованість за позикою 6 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування позикою 9 552 грн. 00 коп., заборгованість за позадоговірними процентами за порушення зобов`язань 3 030 грн. 00 коп.
Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість по договору в розмірі 16 312 грн. 50 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 11 812 грн. 50 коп.
Також, 07 лютого 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики № 1746811, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 2 750 грн. 00 коп. терміном користування 7 днів. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка), в розмірі 2,7 % від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 1746811 від 07 лютого 2021 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 14 620 грн. 40 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 5 000 грн. 00 коп. (на підставі додаткової угоди відповідачці 20 лютого 2021 року додатково було надано в позику гроші в сумі 2 250 грн. 00 коп.), заборгованість за процентами 9 620 грн. 40 коп.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача проти цього не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
А тому на них поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно п.п. 5, 7 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 2-4, 6-8, 11-13 ст. 11Закону України «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст.611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).
В частині стягнення заборгованості за договором позики № 1790214 від 26 лютого 2021 року.
26 лютого 2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики № 1790214, за умовами якого ТОВ «Маніфою» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 6 000 грн. 00 коп. терміном користування 20 днів (до 18 березня 2021 року). В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі:
- 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка);
- 1,01% від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
В межах строку позики проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до договору. В випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за цим договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена додатком № 1) на підставі фіксованого базового середньоденного розміру процентів за користування позикою, графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою.
Згідно копії довідки ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 08 липня 2022 року сума позики за договором у розмірі 6 000 грн. була зарахована на розрахунковий рахунок позичальниці.
Додатковим угодами до договору позики за № 1 від 19 березня 2021 року, за № 2 від 22 квітня 2021 року, укладених між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було продовжено термін повернення позики остаточно до 22 травня 2021 року, визначені графіки нарахування процентів.
11 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-08/2021, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики №1790214 від 26 лютого 2021 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала.
Тому, за встановлених обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в загальному розмірі 11 772 грн. 60 коп., в тому числі:
- заборгованість за позикою - 6 000 грн. 00 коп.,
- заборгованість за договірними процентами, нарахованими за період з 26 лютого 2021 року до 22 травня 2021 року, що становить 2 985 грн. 00 коп., виходячи з наступного розрахунку: (238,80+3582,00+3582,00) (нараховані проценти, відповідно до узгоджених сторонами графіків нарахувань) 4 417,80 (сплачені відповідачкою проценти протягом вказаного періоду);
- заборгованість за процентами за період прострочення повернення коштів, а саме з 23 травня 2021 року до 11 липня 2021 року в розмірі 2 787 грн. 60 коп. (6 000 (розмір боргу за позикою) х 1,01 % (передбачена договором процентна ставка за кожен день неправомірного (понадстрокового) користування позикою) х 50 днів - 242,40 (сплачені відповідачкою проценти)).
Згідно п. 4.3 договору в разі, якщо позичальник не повернув кредит протягом визначеного договором строку кредитування, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за кожен день користування ним, проте у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
Згідно копії довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 07 листопада 2023 року сума позики за договором у розмірі 4 500 грн. була зарахована на розрахунковий рахунок позичальниці.
Матеріали справи не містять доказів здійснення позичальницею передбачених договором дій з метою продовження строку кредитування.
Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідно до п. 4.3 договору повинно було здійснюватися в межах строку кредитування та узгодженого строку внесення плати за користування коштами, а саме за період з 22 квітня 2021 року до 21 липня 2021 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).
Вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення грошового зобов`язання позивач не заявляв.
Відповідачка свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 10 980 грн. 00 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 4 500 грн. 00 коп., заборгованість за процентами в розмірі 6 480 грн. 00 коп. (4500 х 1,60 % х 90).
В частині стягнення заборгованості за договором позики № 1746811 від 07 лютого 2021 року.
07 лютого 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено договір позики № 1746811, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало відповідачці в борг на умовах позики гроші в сумі 2 750 грн. 00 коп. терміном користування 7 днів. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язалася повернути позику, а також сплатити проценти за користування нею в розмірі:
- 0,69 % від суми позики за кожен день користування коштами (знижена процентна ставка);
- 1,99 % від суми позики за кожен день користування коштами (базова ставка);
- 2,7% від суми позики за кожен день користування коштами (протягом періоду прострочення повернення позики).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору позики № 1746811 від 07 лютого 2021 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. За наданим позивачем розрахунком розмір заборгованості становить 14 620 грн. 40 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 5 000 грн. 00 коп. (на підставі додаткової угоди відповідачці 20 лютого 2021 року додатково було надано в позику гроші в сумі 2 250 грн. 00 коп.), заборгованість за процентами 9 620 грн. 40 коп.
Проте, суд не в повній мірі погоджується з вказаним розрахунком.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаний висновок стосується також й позикових відносин.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачці була надана позика в сумі 2 750 грн. 00 коп. строком на сім днів, зі сплатою процентів за користування позикою протягом вказаного періоду в розмірі 0,69 % (знижена процентна ставка). Матеріали справи не містять доказів пролонгації сторонами позикових зобов`язань, а тому договірні проценти за користування позикою після припинення строку дії договору та визначеного договором строку позикових зобов`язань, не підлягають стягненню.
Після вищевказаного строку проценти підлягають нарахуванню виключно за передбаченими ст. 625 ЦК України правилами.
Крім цього, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача процентів, нарахованих на суму позики, надану ОСОБА_1 20 лютого 2021 року (2 250 грн. 00 коп.), оскільки позивачем ні самостійно, ні на пропозицію суду не надано доказів узгодження між сторонами умов користування нею, в тому числі процентної ставки.
Таким чином, з огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в загальному розмірі 11 687 грн. 10 коп., в тому числі:
- заборгованість за позикою - 5 000 грн. 00 коп.,
- заборгованість за договірними процентами, нарахованими за період з 07 лютого 2021 року до 14 лютого 2021 року в розмірі 75 грн. 89 коп. (2750 х 0,69% - 56,94 (сплачені проценти));
- заборгованість за процентами за період прострочення повернення коштів, а саме з 15 лютого 2021 року до 07 серпня 2021 року в розмірі 6 611 грн. 21 коп. (2750 х 2,7% х 174 - 6308,29 (сплачені проценти)).
Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачки, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (70 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 878 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014:
- заборгованість за договором позики № 1746811 від 07 лютого 2021 року в розмірі 11 687 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 10 коп., в тому числі: заборгованість за позикою в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., заборгованість за договірними процентами в розмірі 75 (сімдесят п`ять) грн. 89 коп., заборгованість за процентами за період прострочення повернення коштів у розмірі 6 611 (шість тисяч шістсот одинадцять) грн. 21 коп.;
- заборгованість за договором позики № 1790214 від 26 лютого 2021 року в розмірі 11 772 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 60 коп., в тому числі: заборгованість за позикою в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп., заборгованість за договірними процентами в розмірі 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп., заборгованість за процентами за період прострочення повернення коштів у розмірі 2 787 (дві тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №30, ідентифікаційний код 35625014, судові витрати в розмірі 1 878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В. Лузан