03.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/8974/23
Провадження №2/205/3025/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Морозової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.09.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №669, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 20.09.2003 року. За час спільного проживання вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життя, що породжувало в сім`ї непорозуміння і конфлікти, у зв`язку з чим їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити інтересам кожного з них та їхніх дітей, а тому вона не бажає підтримувати подружні відносини з відповідачем у майбутньому. Спільне проживання припинено з 2016 року. Сім`я фактично розпалася. Шлюб носить формальний характер. Примирення з ОСОБА_2 є неможливим. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та місця проживання дітей, які залишаються проживати з нею, вони з відповідачем не мають. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюбу, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №669 від 20.09.2003 року та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Індустріальним відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області 10.10.2017 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане Індустріальним відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області 26.07.2011 року.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає.

Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням задоволення позовних вимог позивача та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в сумі 536,80 гривень, інша частка у розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №669, розірвати.

Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити без змін, ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536,80 гривень, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 14.08.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Костромітіна