Номер провадження: 22-ц/813/2054/23
Номер провадження: 22-ц/813/4811/23
Номер провадження: 22-ц/813/4932/23
Справа № 496/440/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.

Драгомерецького М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сегеди С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої винагороди, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, на ухвалу Біляївського районного суду від 23 листопада 2022 року про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви, а також на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 листопада 2022 року,

встановив:

02.01.2023 року ОСОБА_1 подала до Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2022 року про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у даній цивільній справі (т.4, а.с.171-174).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від було обрано суддю Кутурланову О.В. у складі суддів Орловської Н.В. та Приходько Л.А. (т.4, а.с.187).

23.01.2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 23 листопада 2022 року про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду у даній цивільній справі (т.4, а.с.189-194).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу було передано також на розгляд судді Кутурлановій О.В., у складі колегії суддів Орловської Н.В., Приходько Л.А. (т.4, а.с.205).

07.02.2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 23 листопада 2022 року у даній цивільній справі (т.4, а.с.210-219а).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2023 року апеляційну скаргу було передано на розгляд судді Кутурлановій О.В., у складі колегії суддів Орловської Н.В., Приходько Л.А. (т.4, а.с.243).

Таким чином у провадженні судді Кутурланової О.В. перебували три вищевказані апеляційні скарги ОСОБА_1 .

В подальшому, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Кутурланової О.В., на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змін. та доп.), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, її було замінено на головуючу суддю ОСОБА_3. по всім трьом цивільним справам (т.5, а.с.29-34).

Разом з тим, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження суддів Херсонського апеляційного суду Орловської Н.В. та Приходько Л.А., на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28 грудня 2018 року (зі змін. та доп.), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи суддів було замінено на суддів постійно діючої колегії Комлеву О.С. та Сєвєрову Є.С. (т.5, а.с.35-40).

Таким чином, дана цивільна справа перебувала в провадженні колегії суддів Одеського апеляційного суду у вищевказаному складі суддів, під головуванням судді ОСОБА_3., яка призначила дану цивільну справу до розгляду на 20.09.2023 року, на 13 год. 50 хв. (т.5, а.с.102-105).

В подальшому, у зв`язку з прийняттям рішення Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 року про звільнення судді ОСОБА_3 у відставку, враховуючи положення п. 3.9 Тимчасових засад використання АСДС в Одеському апеляційному суді, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було обрано головуючого суддю Сегеду С.М. (т.5, а.с.124-129).

Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддів Комлеву О.С. та Сєвєрову Є.С. було замінено на суддів постійно діючої колегії: Громіка Р.Д. та Драгомерецького М.М. (т.5, а.с.145-150), що стало підставою для прийняття даної справи до провадження головуючого судді Сегеди С.М. у складі колегії суддів Громіка Р.Д. та Драгомерецького М.М., було вирішено розгляд даної цивільної справи по суті апеляційних скарг ОСОБА_1 провести 20.09.2023 року, в 13 год. 50 хв. (т.5, а.с.151).

В подальшому, у тому числі за заявою ОСОБА_1 (т.5, а.с.152) розгляд справи по суті її апеляційних скарг призначено на 15.11.2023 року, на 16 год. 30 хв.

Разом з тим, 09.11.2023 року від апелянта ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого у справі судді Сегеди С.М. (т.5, а.с.163-169).

Заява про відвід мотивована тим, що апелянт ОСОБА_1 отримала судову повістку-повідомлення про судове засідання на 15.11.2023 року, на 16 год. 00 хв., з якої їй стало відомо, що Одеським апеляційним судом була зроблена заміна судді Кутурланової О.В. на суддю Сегеду С.М., про що вона була не повідомлена.

Разом з тим, вказує, що вона має сумніви в об`єктивності судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М., оскільки на розгляді в даного судді перебувала цивільна справа №496/967/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, а також за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

Заявник в заяві про відвід посилається на те, що при виготовленні повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 21.05.2020 року по вищевказаній цивільній справі №496/967/16-ц, головуючий суддя Сегеда С.М. вказав невірні факти, а саме, що ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_4 («…який є її батьком…» та «…донька подружжя ОСОБА_7 ».

В подальшому зазначає, що за заявою апелянта ОСОБА_1 про виправлення помилок, дана описка була виправлена, та суддя Сегеда С.М. визнав свою помилку, і постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2020 року помилка була виправлена.

З підстав наведених вище, ОСОБА_1 вказує, що має сумніви щодо неупередженості судді Сегеди С.М., оскільки, як вважає апелянт ОСОБА_1 , при розгляді її справи суддя діяв халатно та зневажливо.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого відводу, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Вищезазначені доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сегеди С.М. не відповідають дійсності, та не можуть бути підставою для відводу судді, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено раніше, справа дійсно перебувала у провадженні головуючої судді Кутурланової О.В. та суддів Орловської Н.В. та Приходько О.Л., однак в подальшому, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження суддів Херсонського апеляційного суду Кутурланової О.В. , Орловської Н.В. та Приходько О.Л. , на підставі рішення Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами відповідно до рішення №572/0/15-23 від 31 травня 2023 року), на підставі пункту 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи було обрано головуючу суддю ОСОБА_3. (т.5, а.с.29-34).

В подальшому, у зв`язку з прийняттям рішення Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 року про звільнення судді ОСОБА_3 у відставку, враховуючи положення п. 3.9 Тимчасових засад використання АСДС в Одеському апеляційному суді, для не допущення порушення строків розгляду справи, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було обрано головуючого суддю Сегеду С.М. (т.5, а.с.124-129).

Отже, суддю Одеського апеляційного суду Сегеду С.М. було обрано головуючим у справі на законних підставах та у відповідності до положень Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді.

Стосовно доводів апелянта про те, що при розгляді справи 496/967/16-ц суддя Сегеда С.М. поверхнево дослідив матеріали справи та навмисно вказав невірний факт, а саме, що ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_4 («…який є її батьком…» та «…донька подружжя ОСОБА_4», апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно в провадженні судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М. перебувала вищевказана цивільна справа №496/967/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення вартості безпідставно набутого майна, а також за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення вартості безпідставно набутого майна.

Однак, при виготовленні тексту постанови Одеського апеляційного суду від 21.05.2020 року у вищевказаній справі було допущено описку, а саме помилково вказано, що ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_4 («…який є її батьком…» та «…донька подружжя ОСОБА_7 ».

Разом з тим, за заявою ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення та про виправлення описок, постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення було відмовлено, а заява ОСОБА_1 про виправлення описок була задоволена частково (т.5, а.с.167).

Колегія суддів зазначає, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.11.2016 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Виходячи з викладеного, суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився, що і було здійснено постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2020 року.

Разом з тим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно із ст.36 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сегеди С.М. є безпідставними, а інших підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сегеди С.М. за матеріалами справи не виявлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довела наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Сегеди С.М. під час розгляду даної справи.

З огляду на зміст ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим з наданням доказів неупередженості судді.

Несприятлива позиція суду особами, які беруть участь у справі, з питань права, сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості. Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах. Припущення не є підставою, у даному випадку, для задоволення заяви про відвід.

Необхідно вказати, що заявником, на підтвердження доводів упередженості судді під час розгляду даної справи належних та допустимих доказів не надано і матеріалами справи таких обставин не встановлено, а тому доводи, які ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці заявника, не можуть бути підставою для відводу судді.

Також слід звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) встановив два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року, ЄСПЛ зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 підстави для відводу судді Одеського апеляційного суду Сегеди С.М. не ґрунтуються на законі, є безпідставними та не підтвердженими належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України , якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про відвід судді надійшла до апеляційного суду 09.11.2023, тобто раніше ніж за три дні до судового засідання, що призначене на 15.11.2023 року, і колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість відводу, то за правилами ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід головуючого судді Сегеди С.М. підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 головуючому судді Одеського апеляційного суду Сегеді С.М. - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький