Справа № 202/2311/23
Провадження № 2/202/2637/2023
24 жовтня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості).
Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20211229 від 29.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28 900,74 грн., з яких: 18 423,73 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,83 грн. сума заборгованості за річними відсотками; 10 474,18 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.
23 червня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченком Борисом Романовичем в системі «Електронний суд» до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська сформовано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення суду, посилаючись на те, що заочне рішення відповідач отримала електронною поштою 21.06.2023 року. Перебуваючи за кордоном відповідач не була повідомлена про судовий розгляд справи та відповідно була позбавлена можливості бути присутньої в суді та захищати свої інтереси. Докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Просив суд скасувати заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/2311/23 від 24.05.2023 року та призначити справу до нового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року скасовано і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не з`явився. Натомість 14.07.2023 року через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Просив суд позов задовольнити на підставі наявних доказів по справі.
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином на електронну адресу відповідача та в електронний кабінет представника відповідача. Про причину неявки суд не повідомили. Відзиву, заяв, заперечень до суду не надали, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Кредит надається позичальнику у розмірі 18 950,00 грн., строком на 36 місяців (п.1.2 кредитного договору).
Позичальник зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 4685654, який є невід`ємною частиною цього Договору ( п.1.3 Кредитного договору)..
Згідно п. 5 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №4685654, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , розмір щомісячних відсотків за користування кредитом становить 3,00 %; розмір річних відсотків за користування кредитом становить 0,01% .
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1. припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 1.зміна умов зобов`язання; 2.сплата неустойки; 3.відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п. 1.1 договору відступлення, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості).
Як вбачається Довідки ФК «Центр фінансових рішень» вих №8290139-SG від 04.01.2022 року ОСОБА_1 17.06.2020 року здійснювалося погашення кредиту в розмірі 1094,98 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії.
За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з і ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договорами, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610-612, 625, 628, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 208-282 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар