КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/765/20
Провадження № 2др/534/5/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2023 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення витрат на відновлення свого порушеного права та моральної шкоди,
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.07.2022 частково задоволено вимоги ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 6000 грн. В іншій частині вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 щодо витрат на відновлення порушеного права у розмірі 10 000 грн було відмовлено.

Представник ОСОБА_4 адвокат Бойченко Г.В. після ухвалення рішення звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

У судове засідання сторони по справі не з`явились, у розумінні ч.4 ст.270 ЦПК України, їх неприбуття не перешкоджає розгляду даного питання.

Представник ОСОБА_2 адвокат Першин С.М. заперечуючи проти задоволення заяви в стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесених витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн, направив до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до якої просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до об`єктивних та обґрунтованих розмірів виходячи з розміру позовних вимог, складності справи та з урахуванням пропорційного розміру задоволених вимог, що становить 14,51 % і в грошовому виразі становлять 1451 грн.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.07.2022 задоволено вимоги ОСОБА_4 частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 6 000 грн.

В іншій частині вимог відмовлено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у розмірі 252 грн.

Так, при ухваленні судом вказаного рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат, а саме з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що рішенням суду по даній справі було частково задоволено вимоги позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

Так, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В своїй заяві представник позивача зазначає, що позивачем у справі було понесено судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., на обгрунтування зазначених вимог надає: договір про надання правової допомоги, акт приймання-передання виконаних робіт, квитанцію № 02/06/20 на суму 2000 грн.

Визначаючи це питання, за встановлених обставин, суд важає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 1451 грн, так як з відповідача ОСОБА_2 стягнуто суму моральної шкоди у розмірі 6 000 грн , при цьому до прийняття відмови позивача від заявлених вимог до НАСК «Оранта» розмір вимог до двох відповідачів становив 30000 грн, а до кожного відповідача у процентному співвідношенні становив: 27,44% до ПАТ «НАСК Оранта» та 72,57% вимоги до ОСОБА_2 . Після відмови позивачки від частини вимог, рішенням суду було частково задоволено вимоги до ОСОБА_2 , що становлять 14,51 % від первісної ціни позову, а отже з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 1451 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог.

Таким чином, оскільки при ухваленні судом рішення не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст.270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , про стягнення витрат на відновлення свого порушеного права та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1451 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О.Куц