Провадження № 2-др/761/327/23
13 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., при секретарі Каніковському Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника (позивача) адвоката Кривов`яз М.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
27.09.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.
27.10.2023 представник позивача - адвокат Кривов`яз М.С.. звернувся зі заявою про ухвалення додаткового рішення. В мотивування заяви зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи у ОСОБА_1 виникли зобов`язання з оплати витрат на правову допомогу адвоката, яка складає 8000,00 грн., які відповідно до вимог процесуального законодавства підлягають стягненню з відповідача та стягнути судовий збір.
Представник заявника (позивача) до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд без його участі, свої вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, але у відзиві до позовної заяви зазначив, що про відмову у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання мотивував тим, що сума витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути представник позивача є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часу на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також позивачем не надано достатніх доказів.
Суд, дослідивши заяву, докази надані в її обґрунтування, письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
27.09.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що позивачем було подано заяву про відмову від позову, проте питання щодо повернення 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору не вирішено, суд приходить до висновку про повернення з державного бюджету судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: копію Договору про надання правової допомоги від 11.05.2022 року; копія рахунку-фактури, акту №ОУ-0000001 від 07.02.2023 року, розрахунок № 1, копія квитанції про оплату 8000,00 грн.
Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує клопотання представника відповідача, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості. Враховуючи загальну тривалість розгляду справи в суді, та кількість часу витраченого адвокатом на участь у судових засіданнях, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., що буде відповідати принципу справедливості та розумності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника заявника (позивача) Кривов`яз М.С. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Інго» про стягнення страхового відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
В іншій частині вимог - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

13 листопада 2023 року