Справа № 396/20/23
Провадження № 2/396/116/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №396/20/23 за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Тоботи Юлії Сергіївни, до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Позовна заява вмотивована тим, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0429, площею 5,7604 га, яка розташована на території Глодоської сільської ради, Кіровоградської області, Новоукраїнського району для введення товарного сільськогосподарського виробництва. 26 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі б/н щодо спірної земельної ділянки. Відповідно до умов укладено договору, орендна плата вноситься ОСОБА_2 до 31 грудня щорічно в розмірі 5883,00 грн, що складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.Договір оренди укладений строком на 49 років.

Позивач стверджує, що в порушення умов договору відповідач систематично, зокрема за 2019-2021 роки, не виплачував орендну плату. Вважає, що зазначені обставини дають підстави позивачу як орендодавцю для реалізації свого права щодо розірвання договору оренди в судовому порядку. Разом з тим, вважає за необхідне припинити та скасувати державну реєстрацію права оренди за спірним договором.

Ухвалою судді 10.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Представник відповідача адвокат Руденко Г.В. 30.03.2023 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву разом з додатками, зі змісту якого вбачається, що сторона відповідача не визнає позовні вимоги та вказує, що позивач 26.12.2018 року особисто отримала від ОСОБА_2 в якості орендної плати за договором оренди земельної ділянки грошові кошти в сумі 6000,00 доларів США, що в перерахунку на курс іноземної валюти станом на день розрахунку становило 163 606,80 грн. Даний факт отримання грошових коштів в рахунок вказаної орендної плати підтверджується розпискою, яку позивач підтвердила власноручним підписом при свідках. Також зауважила, що за 2019 -2022 роки НГО земель сільськогосподарського призначення не індексувалась, тому орендна плата не змінювалась. Разом з тим вказала, що виходячи з умов договору, позивач, мала отримувати щорічно по 5883,00 грн., тобто за 2019-2022 роки орендна плата склала загалом 23 532,00 грн. Таким чином станом на день вирішення даного спору, існує значна сума переплати по орендній платі в сумі 140 068,80 грн. Тому на думку представника, не існує системної невиплати, як то вказує позивач, та існують всі підстави для відмови в позові в зв`язку із необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

18.04.2023 року представник позивача надала до суду письмові пояснення з письмовим підтвердження направлення їх стороні відповідача, відповідно до яких не погоджується з розміром орендної плати, вважає його не вірним та наводить свій розрахунок. Зазначає, що з 08.04.2019 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 215 881 грн 05 коп, а не як станом на 26.12.2018 рік -196 090,00 грн. Також зауважила, що відповідачем порушено вимоги Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 року № 148 щодо розрахунків готівкою.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, 14.11.2023 року на електронну адресу суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з викладених у ньому підстав. На підтвердження своєї позиції просили врахувати додаткові пояснення від 18.04.2023 року, які надані до суду.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, подано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, просили відмовити у задоволенні позову, врахувавши наданий до суду відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.12.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого, земельна ділянка за кадастровим номером № :02:002:0429, загальною площею 5,7604 га, яка розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, передана в строкове платне користування на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8-12).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.11.2022, земельна ділянка кадастровий номер № :02:002:0429, загальною площею 5,7604 га, яка розташована на території Глодоської сільської ради, Новоукраїнського району Кіровоградської області, призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві власності належить ОСОБА_1 , перебуває в оренді у ОСОБА_2 , дата реєстрації іншого речового права 26.12.2018, строк дії до 26.12.2067 року (а.с. 6-7).

Відповідно до пункту 9 спірного договору оренди землі від 26.12.2018 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 5883 грн, що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Підпунктом 5 пункту 12 спірного договору передбачено, що розмір орендної плати в обов`язковому порядку переглядається один раз в три роки.

Відповідно до п. 11 даного договору орендна плата вноситься щорічно, до 31 грудня.

Згідно п. 14 договору оренди землі визначено, що за взаємною домовленістю сторін орендна плата може бути сплачена Орендарем за попередні періоди (як наперед виконане зобов`язання по виплат: орендної плати ) з урахуванням діючої на момент розрахунку НГО.

Пунктом 37 договору оренди землі визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із п. 38 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

В матеріалах справи міститься копія розписки від 26.12.2018 року про те, що ОСОБА_1 отримала 6 000 (шість тисяч) доларів США від ОСОБА_2 , як орендну плату за оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:002:0429, розташованої на території Глодоської сільської ради, Новоукраїнського району Кіровоградської області, власником якої є ОСОБА_1 . Вказана сума є достроковим виконанням зобов`язанням по сплаті орендної плати по договорам оренди вищевказаної земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.12.2018 року на 49 (сорок дев`ять) років, за весь період дії договору, тобто до 2068 року з урахуванням вартості земельної ділянки станом на 26.12.2018 року. При передачі коштів та складанні розписки були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 38).

Клопотання про виклик та допит в якості вищевказаних свідків, учасниками справи не заявлялись.

Матеріалами справи встановлено, що офіційний курс НБУ станом на 26.12.2018 року -27.43 USD, тобто грошові кошти в сумі 6000,00 дол США на день розрахунку становили 163 606,80 грн (а.с.37).

За умовами спірного договору, позивач мала отримувати щорічно по 5883,00 грн, за період 2019-2022 роки орендна плата мала складати загалом 23 532,00 грн. При цьому, станом на день вирішення даного спору, існує переплата по орендній платі в сумі 140 068,80 грн.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Водночас у пункті д частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Звертаючись із вказаним позовом, позивач як на підставу для розірвання договору оренди землі від 26.12.2018 року посилалася саме на систематичну несплату орендної плати за період 2019-2021 роки.

Однак, представником відповідача була надана суду копія розписки від 26.12.2018 року, згідно якої позивач фактично виявила волю на отримання орендної плати наперед, а орендар вчинив дії - сплатив на користь орендодавця орендну плату у розмірі 6000,00 доларів США за майбутній період користування земельною ділянкою, який визначений договором оренди землі - 49 років, за весь період дії договору з урахування вартості земельної ділянки станом на 26.12.2018 року.

Вказана розписка орендодавця і дії орендаря за обставин цієї справи свідчать про погодження сторонами порядку сплати орендної плати за майбутні періоди, оскільки така домовленість не суперечить умовам договору оренди з приводу форм та способів внесення орендної плати.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вона не отримувала грошових коштів від орендаря на підставі вказаної розписки. Окрім того, позивач факт написання розписки від 26.12.2018 року не оспорює, як і не оспорює укладення спірного договору оренди, і отримання грошових коштів в розмірі 6 000,00 доларів США за надання земельної ділянки в оренду, що спростовує доводи представника позивача щодо того, що розмір орендної плати за рік за Договором розрахований невірно.

Згідно зі статтею 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи положення статті 531 ЦК України, зміст розписки, складеної позивачем власноручно 26.12.2018 року, яка свідчить про те, що остання погодилася на отримання орендної плати за майбутні періоди згідно укладеного договору оренди від 26.12.2018 року у загальному розмірі 6000,00 доларів США, а також дії орендаря, який сплатив вказану суму, слід дійти висновку, що сторони погодили у письмовій формі вказаний порядок сплати орендної плати, і цей порядок було реалізовано сторонами, отже у орендаря станом на день пред`явлення позову була відсутня заборгованість перед орендодавцем по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 321/329/17 (провадження № 61-16545св18).

Крім того, за змістом ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 35 договору оренди, визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с. 11).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що сторони вносили зміни в письмовій формі в договір оренди землі, зокрема в частині зміни розміру орендної плати.

Посилання представника позивача на те, що змінено нормативно грошову оцінку з урахування індексації, яка з 08.04.2019 року становила 215 881 грн 05 коп, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

За таких обставин, безпідставними є доводи представника позивача про те, що розмір орендної плати становить 6476,43 гривень, тому суд їх відхиляє.

Також не заслуговую на увагу посилання сторони позивача на порушення відповідачем вимог Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2017 року № 148, оскільки п.7 даної постанови передбачено право фізичної особи здійснювати розрахунки готівкою, а не його обов`язок.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем у цій справі не доведено істотного порушення орендарем умов договору, позбавлення її права на те, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди (стаття 651 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи сторони позивача щодо наявності заборгованості за спірний період 2019-2021 р.р., зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 26.12.2018 року, оскільки свої грошові зобов`язання відповідно до договору орендар виконав достроково, що не суперечить вимогам закону та умовам договору, при цьому станом на день вирішення даного спору, існує значна сума переплати по орендній платі в сумі 140068,80 грн, що підтверджується належними доказами та не спростовані стороною позивача, а тому вимоги про розірвання договору оренди землі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 13, 77, 81, 141, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 626, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення суду складено 14.11.2023.

Суддя: А. А. Русіна