Справа № 2-1900/11
Провадження 4-с-28/23
ухвала

Іменем України

07 листопада 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Рябуха О.В.,

за участю представника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Клименка Ю.В.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 заінтересовані особи ОСОБА_3 , Обухівський відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій державного виконавця протиправними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в якій просив визнати дії державного виконавця Обухівський відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка В.Ю. неправомірними щодо виконання виконавчого листа № 2-1900/11, виданого Обухівським районним судом Київської області від 28.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в розмірі 500,00 грн., при винесенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2023 року на загальну суму 121461 грн. 02 коп., постанови про накладення штрафу по аліментам від 29.06.2023 року, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.09.2023 року на суму 77364 грн. 50 коп., постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 08.09.2023 року, вимогу виконавця від 18.09.2023 року, та скасувати їх.

В обгрунтування заявлених вимог вказує, що на примусовому виконанні у державного виконавця Клименка В.Ю перебуває виконавчий лист про стягнення з нього аліментів у розмірі 500,00 грн. щомісяця на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4 , що був виданий на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2011 року по справі № 2-1900/11. Згодом, йому стало відомо, що з грудня 2017 року державний виконавець Клименко В.Ю нараховує аліменти не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, тобто не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим виникла заборгованість, і тому він був змушений звернутися зі скаргою на дії державного виконавця з проханням визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування йому аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та скасувати розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, та постанов про накладення штрафу, та звернення стягнення на заробітну плату. Закон України «Про виконавче провадження» не дає право державному виконавцю самостійно змінювати розмір аліментів, визначений судом, який прийняв рішення.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Стягувачка в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не подавала.

Державний виконавець в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши представника скаржника, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2011 року по справі № 2-1900/11 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в розмірі 500,00 грн. починаючи з 02.11.2011 року.

06.04.2018 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області Зеленевичем О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Видано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів загальна сума заборгованості відповідно до матеріалів виконавчого провадження рахується з 01.11.2011 року по 16.06.2023 року, яка становить 121 461,02 грн.

29.06.2023 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області Клименком В.Ю. винесено постанову про накладення штрафу по аліментам.

08.09.2023 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області Клименком В.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату.

Видано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів загальна сума заборгованості відповідно до матеріалів виконавчого провадження рахується з 01.12.2017 року по 31.08.2023 року, яка становить 77 364,50 грн.

18.09.2023 року винесено вимогу державного виконавця.

Згідно наказу Міністерства оборони України №22 від 24.02.2023 року, солдат ОСОБА_2 проходить службу військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка радіостанції і/т вузла, ВОС-420256А, тарифний розряд 3.

Згідно з ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Надаючи аналіз спірним правовідносинам, суд виходить з того, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року № 2475 - VIII, який набрав законної сили з 28.08.2018 року, було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України якими збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину з 30% до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлюється щорічно Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено такий прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на рівні 2027 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вищенаведені правові норми, стягувачу не можуть виплачуватися аліменти в розмірі нижчому, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів є гарантованим на рівні Закону, тобто з 01.09.2018 року розмір аліментів не може бути нижчим від 972 грн., а з 01.01.2019 року - 1013,50 грн. При цьому суд не визначає розмір аліментів, оскільки такий розмір визначений законодавцем.

У статті 182 Сімейного кодексу надається перелік обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів України, а також визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у зв`язку з чим визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже на законодавчому рівні захищено право дитини на отримання аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма матеріального закону не містить обмежень щодо її застосування при вирішенні питання стягнення аліментів як у частці від заробітної плати ( доходу), так і у разі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків, а не на будь - кого одного з них, а тому ОСОБА_2 не може бути звільнений від обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

З огляду на вказане, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При цьому суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий розмір вже встановлений Законом, а не судовим рішенням. Таким чином, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Згідно з частиною 4 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012 року № 512/5, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За положеннями частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже підсумовуючи вищевикладене, суд вважає що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.13 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначається, що довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі, а тому розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2023 року на загальну суму 121461 грн. 02 коп., втратив свою чинність, та є недійсним, крім того державним виконавцем видано новий розрахунок заборгованості по аліментам від 31.08.2023 року. Виходячи з наведеного в задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування розрахуноку заборгованості зі сплати аліментів від 16.06.2023 року, необхідно відмовити.

Що ж стосується вимоги про визнання дій державного виконавця неправомірними при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.09.2023 року на суму 77364 грн. 50 коп., то вона підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з оскаржуваного розрахунку Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року № 2475 - VIII, який набрав законної сили з 28.08.2018 року, та було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України якими збільшено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину з 30% до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому підстав для нарахування мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину у виді 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року у державного виконавця не було, оскільки вказаний закон не набрав чинності, а тому в цій частині дії державного виконавця є неправомірними, та підлягають виправленню допущені в довідці-розрахунку помилки.

Що ж стосується вимог про визнання дій державного виконавця протиправними при винесенні постанови про накладення штрафу по аліментам від 29.06.2023 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 08.09.2023 року, вимогу виконавця від 18.09.2023 року, та їх скасуванні, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки скаржником не доведена відсутність заборгованості по аліментах, що є визначальною умовою для висновків про безпідставність оскаржуваного рішення державного виконавця про накладення штрафу, та звернення стягнення на заробітну плату, оскаржувані дії державного виконавця щодо винесення вказаних постанов є правомірними та такими, що здійснені у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 заінтересовані особи ОСОБА_3 , Обухівський відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій державного виконавця протиправними, задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Обухівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Клименка Ю.В., неправомірними в частині здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року по виконавчому листу №2-1900/11 від 28.11.2011 року виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог скарги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Потабенко