Справа № 368/1492/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І

при секретарі Варлам Є.Р.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»», заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», ОСОБА_1 , приватний виконавець Говоров Павло Володимирович про заміну сторони стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

представник заявника просить суд замінити первісного стягувача: ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» у виконавчому провадженні 63986735 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 кредитної заборгованості відкритого 24.12.2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90261 від 31.10.2020 року, обґрунтовуючи заяву наступним.

На примусовому виконанні приватного виконавця Говоров Павло Володимирович перебуває виконавче провадження № 63986735 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» кредитної заборгованості, відкритого 24.12.2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90261 від 31.10.2020 року.

02 лютого 2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 20230202, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР»» відступає шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» належні ТОВ «ФК «ЦФР»», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР»» права вимоги до боржників, вказаних у Додатку до Договору, що є його від`ємною частиною.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. ст.. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закон України "Про виконавче провадження", передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК Україну положення цієї етапі застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, у так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Відповідно до правової позиції висловленій Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

"Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги."

Відповідно до п. 17.2 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі … про заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У постанові від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони в виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, та дійшла такого висновку: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність погреби в задіяні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ст. 446 процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Представник заявника в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити у відсутність представника. Заяву підтримує в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, причини не явки суд не повідомила.

Представник заінтересованої особи в особі ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини не явки суд не повідомив.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини не явки суд не повідомив.

Розгляд справи відбувається відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 31.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинено виконавчий напис № 90261 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» заборгованість в розмірі 17 140,79 грн.

02 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» було укладено договір відступлення права вимоги № 20230202, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20.11.2013 року за № 6-122цс13, а саме: відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, тощо) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, у зв`язку з тим, що 02 лютого 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» уклали договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 , тому це є підставою для процесуального правонаступництва в цьому спорі.

За таких підстав, суд вважає за можливе заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» задовольнити та замінити сторону стягувача виконавчого провадження його правонаступником.

На підставі викладеного та керуючись розділом VI ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»», заінтересовані особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», ОСОБА_1 , приватний виконавець Говоров Павло Володимирович про заміну сторони стягувача - задовольнити.

Замінити первісного стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»» у виконавчому провадженні 63986735 щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , відкритого 24.12.2020 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 90261 від 31.10.2020 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07.11.2023 р.

Суддя І.І. Шевченко